Režie:
Simon StoneKamera:
Andrew CommisHudba:
Mark BradshawHrají:
Miranda Otto, Anna Torv, Geoffrey Rush, Odessa Young, Sam Neill, Paul Schneider, Nicholas Hope, Ewen Leslie, Richard Sutherland, Ivy Mak, Kate Box (více)Obsahy(1)
Film o minulosti bez flashbacků. Děj strhujícího dramatu se odehrává během jednoho osudového týdne, kdy se Christian vrací do rodného města na svatbu svého otce Henryho. Setkává se s přítelem z mládí, Oliverem, který dříve pro Henryho pracoval. Christian postupně poznává Henryho rodinu, dceru Hedvigu, manželku Charlottu a otce Waltera... Odhalí dlouho pohřbené tajemství, které by je mohlo rozdělit. Tím, že se Christian snaží napravit křivdy minulosti, otřásá životy těch, jež před lety nechal za sebou. Drama natočené podle australské divadelní verze Ibsenovy Divoké kachny, zabývající se otázkou, zda je skutečně nutné odhalit nepříjemnou pravdu za každou cenu. (Aussie Film Fest)
(více)Recenze (42)
Zvláštní pojetí dramatu aneb stačí pár slov.. slov, které rozvrátí všechno. Snaží se diváka zasáhnout citově, ale délka filmu tento efekt ruší. Staré rodinné hříchy vyplouvají na povrch a i několik let trvající manželství může utrpět vážné rány. Hodně procítěné vystupování ústřední postavy (Odessa Young). Mrazivé, silné a autenticky ztvárněné komorní provedení dramatu. Nezavrhuji tento film díky dojmu z něj, ale ani nedoporučuji, neboť od začátku až zhruba do poloviny snímku budete mít pocit, že se nic neděje a film vás začne nudit. ()
Mne se tahle filmová adaptace 160 let starého dramatu zásadně moc a moc líbila. Neuzavřeli jsme se s tvůrci do ateliérů, využili jsme krajinu, přírodní scény (les, jezero) ale i maloměstskou ulici. Postavy byly obdařeny novými jmény, kromě dcery Hedwig (Odessa Young), soudobými profesními identitami. Opravdu je Hedwig úžasná, talentovaná, okouzlující, vitální, suverénní a přitom citlivá, musí být obdivována a milována. To se vážně povedlo. Vysoce oceňuji hudbu, a výběr herců, protože takhle zmizerněný Christian (Paul Schneider) a lahodná a následně zničená Charlotte (Miranda Otto) dodali dramatu opravdu fantastický rozměr. Film Dcera nese poselství, říká v polemice s Christianem reprezentovaným fundamentalistickým křesťanstvím, že říci pravdu, odhalit pravdu, vypovědět pravdu, není vždycky za všech okolností správné řešení ani postup, Říkat pravdu, jak se vztahy měly, s kým kdo žil, byl, dříve než…, je zle. V tomto případě pravda neosvobozuje, protože v tomto případě pravda ublížila. Jenom protože je někdo nešťastný, jenom protože někdo má problém s alkoholem, jenom proto došlo k tomu, že křesťan musí v té nejnevhodnější situaci prozradit pravdu, o kterou nikdo nestojí. Pravda může být krutá a jsou situace, kdy pravda má zůstat nevyřčená. Skutečně, cui bono. ()