VOD (1)
Obsahy(1)
ÚNOS, VRAŽDA A AIDS. To všechno se vešlo do jednoho skandálního příběhu, který vám nedá spát. Hlavní hrdina Tom (Scott Speedman - Underworld) zjistí, že je HIV pozitivní ale otázkou zůstává "KDO HO NAKAZIL"? Odpověď by mu mohl poskytnout Dan (James Mardsen - X-men), kterého Tom unese do svého bytu, aby mu odebral krevní vzorek a zabil ho v případě, že bude pozitivní. Karty jsou rozdány, teď už nezbývá nic jiného než se pustit do nesmírně zajímavé diskuse, v níž jednomu účastníkovi půjde o život... A druhému... vlastně taky. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (19)
Ta divadelní předloha z toho byla na film cítit až moc, rozhodně si s tím mohli víc vyhrát. Ale ten obsah (bez ohledu na formu) byl tak vymazlenej, tak strhující, tak závažnej, že jsem v závěru, při té úžasné muzice, zvažoval dokonce i maximální hodnocení. Nádherná věc, oba hlavní aktéři výteční, Jamese Marsdena si dávám do své herecké TOP 10, dávno jsem nad ním v tomto směru přemýšlel, ještě jsem s ním neviděl špatnej film, Al Pacino holt musí prominout. ()
Mám ráda divadelní hry ( i když je spíše čtu), mám ráda záznamy divadelních představení a mám také v oblibě filmy vznikající dle nich, protože tak nemusím do divadla... :-) Ne teď vážně. 24. den jde do extrémů, nejenže je to doslovný filmový přepis, ale zrežíroval si ho sám autor a režisér divadelního představení. Takže díru do zaoceánských kin určitě tento minimalistický projekt neudělal. Stejně jako příliš neoslovil mě. Neumím přesně detekovat, kde všude to skřípe, zda ve hře samotné nebo v obou hlavních představitelích (bez milosti přiznávám, že právě díky nim jsem se k 24. dnu dostala). Ale nějak jsem zjistila, že mě tak v polovině "představení" přestalo zajímat jak to skončí, čímž nechci říci, že by bylo záměrem této hry ukázat nějaké super dechberoucí finále, to rozhodně ne. Beztak má divák jen dvě možnosti. Spíš je problém v rozvláčné až nezáživné režii, která si občas odskočí do modrého flashbackového videoklipu, který není moc(vůbec) důležitý, a který mě osobně rušil v divadelním prožitku. Námět by byl fajn, i myšlenka by se našla. Prostě a jednoduše zajímavý dramatik a divadelní režisér nemusí zákonitě být dobrým režisérem filmovým, což myslím u 24. dne sedí. ()
Unesl a uvěznil-li by mě někdo, aby si počkal na výsledky mých HIV testů, neměl bych vůbec dobrý pocit. Pravdou ale je, že člověk nemá úplně nejlepší pocit, i když si o testy zažádá dobrovolně. Vždy tam totiž nějaký ten červíček hlodá. K filmu musím říct, že se jedná o zajímavé pojetí. Závěr byl zajímavý, ne však překvapivý. Každopádně by člověk měl vědět, ke komu do bytu leze... a s kým spí. ()
Na tomhle filmu se mi líbí, že nemá žádné velké umělecké ambice, jako většina takových komorních dramat. Odehrává se prostě téměř jenom v jednom pokoji, kamera je autenticky slabá, a všechno stojí a padá na výkonu hlavních dvou představitelů. Samozřejmě oba dva hrají výborně, člověk jim fakt všechno věří. Většina dialogů má taky takový civilní nádech, který přidá na pocitu, že se to opravdu může stát. A jinak zápletka je celkem zajímavá, ale nic ohromujícího. Je to napínavý, a je to zábavný, to je hlavní. ()
Drama o odpovědnosti v sexu. 1) Dílo je divadelní hra, která bůhvíproč touží po filmových metách, ale přitom na ně nemá. Chtělo by se přihodit bonmot typu - lepší průměrná hra, než špatný film, ale ta hra je vážně dobrá._____ 2) Bohužel nic z toho, co lze označit za nadprůměr, nemá co do činění s filmem. Filmová režie, kamera, hudba...nic. Zajímavý scénář (divadelní), odpovídající herecké výkony (divadelní). ()
Reklama