Arzenál
VOD (1)
Obsahy(1)
Filmové publikum a jeho proměny v době online komunikace aneb když si filmaři mohou přečíst, o čem si jejich diváci povídají po skončení filmu... První filmový portrét Československé filmové databáze, kontroverzního fenoménu současné české kinematografie. Sedmý díl z osmidílného cyklu obrazově vytříbených autorských dokumentů inspirovaných péčí o české filmové dědictví v době digitalizace. (Česká televize)
(více)Recenze (66)
,,Prostě to je, no. Nic to vlastně nemůže udělat ničemu. Jo, ale protože to může bejt, tak to je. To taky může bejt tak to je. “ Tak takhle krásně Karel Vachek zhodnotil význam CSFD. Tenhle dokument asi nebyl vytvářen s cílem co nejobjektivněji uchopit množství významů, které CSFD znamená pro různé okruhy lidí. V tomto dokumentu dostávají slovo lidé, kteří o CSFD neví zhola nic, natož aby o tom něco smysluplného řekli. Místo toho se celou stopáží vznáší ve vzduchu mlhavá myšlenka, že psát o filmech by měli jen lidé s patentem na rozum či hypotéza, že dnešní mladí lidé čumí místo na Holubici radši na Godzillu. Obě myšlenky jsou směšné a hloupé jako celý tenhle trapný pokus o dokument. CSFD si prostě zaslouží profesionálnější přístup k věci. ()
Dle přání autora snímku hodnotím! Nějak nechápu "o co mělo jít". Autor asi sám neví co, a jestli vůbec něco, mu na ČSFD.cz vadí... ()
Umění vs řemeslo: to první v tomto světě komentujících amatérských fanoušků zůstává vesměs nepochopeno a dostává průměrné hodnocení. Kvalita se zde převážně soudí dle nacpanosti pokladen a v kuloárech se rovněž šeptá o stínových hodnotitelích, kteří vyrábějí pozitivní reference na klíč. Všemu velí fanouš no. 1 Pomo, který má díky stádu věrných oveček výhled z nejdražšího činžáku v Praze a se svým týmem, v rámci pravidelných teambuildingů, loví krokodýly u své floridské dači. Bohužel většině těchto zdarma pracujících nádeníků se Procházkova dokumentární sonda moc nezdá a svůj netolerantní postoj krásně vyskládá do řady tupících komentářů. Škoda, trocha sebereflexe by všem zde publikujícím masám neuškodila. Postmoderní doba nepotřebuje tupit jedny hodnoty a druhé vynášet, ale dává prostor k reflexi. Milovník umění není do sebe uzavřený snob a ani blockbusterový požírač nebude tupým zvířetem. ()
Je až udivujúce ako krehkí a zatupení sú ČSFD troglodyti, pokiaľ niekto čo i len navrhne krivú slabiku na ich platformičku. Snažia sa tu zo seba robiť obete, ktoré sú utláčané Veľkou filmovou Akadémiou, napriek tomu že ani jeden z profesorov nenavrhuje, zrušenie alebo uzamknutie ČSFD. Bieli cis muži proste chcú aby ich niekto utláčal... Blažejovský mimochodom trafil klinec po hlavičke s komentárom o filmovom inžinierstve, lol. ()
Osobně je pro mne CSFD databáze, abych po nějaké době zapomnění, nečuměl na již viděný film podruhé, když nechci ... ale jo, jasně že ty červený čísla dokážou trochu ovlivnit, ale jsem pevný, nezlomný a nepodlehnu ... hepčí. ()
Ježišimarja, o tolika aspektech internetového hodnocení filmů mohl tenhle snímek během třiceti minut mluvit. A on místo toho jen hloupě žvatlá, dává prostor zrůdičkám ("Blbci by neměli mít právo hodnotit umění!") a snaží se udělat z uživatelů ČSFD blbečky, pravděpodobně jako revanš za komentáře k té šaškárně, kterou pan dokumentarista předvedl na ČSFD projekci Holubice. Pokud vás zajímá nějaký sociologický náhled na hvězdičkové hodnocení; jeho vliv na tvůrce či jejich byznys; subkultura ČSFD uživatelů a podobně… tak hledejte jinde. Perlička ze závěrečné debaty na LFŠ: "No a proč tedy podle vás na ČSFD chodí tolik lidí?" "No, já moc nevím, protože je tam ten chat, ne, tak tam chatujou asi." Aneb ten den, kdy jsem přestal věřit, že když o něčem točíte dokument, tak jste si udělali aspoň základní rešerši. ()
Reklama