Režie:
Giuseppe GagliardiKamera:
Michele ParadisiHudba:
Davide DileoHrají:
Stefano Accorsi, Guido Caprino, Miriam Leone, Domenico Diele, Tea Falco, Alessandro Roja, Elena Radonicich, Tommaso Ragno, Valentina Gaia, Eros Galbiati (více)Epizody(10)
Obsahy(1)
Životy šiestich ľudí sú prepletené s prudko sa meniacou politickou situáciou v Taliansku na začiatku 90. rokov minulého storočia... Seriál 1992 sa podrobne venuje jednému z najväčších politických škandálov, ktoré otriasli Talianskom v 90. rokoch minulého storočia.
Štátny prokurátor, Antonio di Pietro spustil vo februári roku 1992 operáciu „Čisté ruky" (Mani pulite), ktorej cieľom bolo ukončiť premyslene prepracovaný systém korupcie, zneužívania moci a ilegálneho financovania politických strán. Aféra sa dotýkala politikov a podnikateľov v celom Taliansku. Vedených bolo viac ako 3000 súdnych procesov, v ktorých bolo odsúdených cez tisíc ľudí. Výsledkom bol rozpad vtedajšieho politického systému v krajine.
Osudy šiestich fiktívnych hrdinov zobrazujú strhujúcu tapisériu, ktorá vykresľuje originálny pohľad na túto mimoriadne rušnú dobu. Ich životy nám pomôžu utvoriť si skutočný obraz vtedajšej doby a situácie v krajine. Najväčšou rybou, ktorá je zatknutá je milánsky podnikateľ Michele Mainaghi, majiteľ farmaceutickej firmy, ktorá predávala nakazenú krv a infikovala ľudí vírusom HIV. Takto sa nakazí aj policajt Luca Pastore, ktorý je okrem iného aj členom vyšetrovania vedeného prokurátorom Antoniom di Pietrom a chce sa za to pomstiť. Ďalšou z postáv je veterán z vojny v Golfskom zálive, Pietro, ktorý aj napriek tomu, že nedisponuje zrovna vysokým intelektom, je zvolený do parlamentu ako zástupca krajnej pravicovej Severnej Ligy. Slávychtivá modelka, ktorá sa cez postele doslova prepracuje k vysnívanej práci v televízii a úlisný marketingový manažér Leonardo Notte, ktorý pracuje v Berlusconiho reklamnej spoločnosti Publitalia a je doslova prvým, ktorý si všimne Berlusconiho politický potenciál.
Okrem fiktívnych hrdinov sa v seriáli vyskytujú aj skutočné postavy, ako napríklad vyšetrujúci právnici: Antonio di Pietro , Piercamillo Davigo, Gherardo Colombo, obvinení politici: Umberto Bossi, Bettino Craxi, Mario Chiesa a mnohí iní. V pozadí sa objaví aj Silvio Berlusconi, ktorý vtedy ešte nebol známy ako politik, no už začal vystupovať na verejnosti. (STV)
(více)Recenze (4)
In Italy there is no business without politics aneb příběh korupce ve všech jejích podobách skrze osudy šestice obyvatel Milána. Počátek devadesátek vypadal, že i díky akci “Čisté ruce“ se Itálie zbaví odkazu zkorumpovaných osmdesátek a politických žabomyších půtek. Stal se však pravý opak a byznys, média, politika i mafie ještě více začali jednat dle „já na bráchu, brácha na mě“. Ano, především v podobě charismatického milánského überbyznys-mediálního magnáta Berlusconiho. Seriál však není o něm (jakkoli se párkrát mihne), ale o podhoubí „společenského klima“, které mu (a jemu podobným; zdravíme agenta Bureše) umožnilo dostat se k moci. Tvůrci se drží přístupu „vymýšlíme si, ale mluvíme pravdu“; tedy vycházejí ze skutečných událostí, ale motivace jsou vyfabulované. Každopádně to však působí, že to tak klidně být mohlo. Velkou výhodou je již zmíněná šestice dějových linií. Každá je tak dobrá, že by utáhla samostatný seriál. A navíc se každá nese na trochu jiné vlně; je tu „madmenovská“ linie z reklamní agentury, která sonduje možné budoucí politické hvězdy „aby s nimi byla zadobře“, procedurální vyšetřovací z akce „Čisté ruce“, příběh jednoduššího a horkokrevného vojáka vracejícího se z Iráku a jeho politické kariéry, kdy ho k zisku laciných bodů zneužije nacionalistická strana, krasavice, která se skrze vztahy se slavnými a mocnými chce prosouložit až ke kariéře celebrity a hvězdy stříbrného plátna apod. Působí to tezovitě a jednorozměrně? No a přesto jsou ty postavy všechno, jen ne jednorozměrné a tezovité. Navíc je to celé výrazně filmové, skvěle zahrané (všemi, ale jednoznačný herecký objev je bývalá miss Itálie Miriam Leone, nechápu že s takovým talentem není u filmu již dávno), nepřešlapuje to na místě a… A samozřejmě to má i nějaká ta zásadní „ale“. Konkrétně dvě. Ty linie se (ne)přímo výrazně ovlivňují, což na škodu není, ba právě naopak. To že se v pozdějších epizodách krom toho v roztodivných kombinacích zaplete v zásadě každý s každým z každé té linie již nezvykle působí. Především v páté epizodě to vypadá, že v Miláně a Římě žije všehovšudy jen těch pár postav. A poté že dvě linie jsou obohaceny o „thrillerovou“ nadstavbu, která sama o sobě nijak špatná není (v reklamní je vydírací element „vím co jsi provedl v minulosti“ a v procedurální zase stezka osobní pomsty proti jednomu z mocných), ale do takto v realitě ukotveného seriálu to působí zbytečně naroubované; jako by se autoři báli, že quality TV postavená čistě na postavách a prorůstání korupce společností by diváky nebavila a bylo zapotřebí jim dát nějakou tu žánrovou obezličku. | S1: 4/5 | ()
Tento seriál je celkom fajn... pre bežného diváka, ktorý chce ochutnať všetky chute televíznej série. Pre mňa osobne však obsahuje veľa balastu zo súkromia postáv a málo priamočiareho deja zameraného na vyšetrovanie korupcie. Nuž asi moje predstavy sa pohybovali vo sférach čistej kriminálnej drámy. ()
Pro mne nepřehledná italská politická realita dělá z tohoto seriálu nezajímavého vlekoucího se hada. Děj nijak objevně neozvláštňují ani osobní příběhy jednotlivých postav, dialogy jsou vesměs omšelé, celé je to trošku nudné a šedé. ()
Galerie (16)
Photo © Sky
![1992 - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/161/203/161203505_537960.jpg)
Azda najpríjemnejšie prekvapenie (teda minimálne čo sa týka seriálových), ktoré si pre mňa v nedávno skončenom kalendárnom roku (t.j. 2016) pripravili tunajšie televízne stanice, konkrétne RTVS. Skvelý, hoc pomerne neznámy (v našich končinách určite), taliansky (kvázi)fiktívny seriál o období nie tak dávnom, no svojim spôsobom priam šialenom. Kto sa čo i len trochu orientuje v talianskych či už politických alebo v podstate aj celkovo spoločenských reáliách, tomu dozaista takmer okamžite "blikne", že s fikciou má tento kúsok spoločné len pramálo, snáď len ústredné - vymyslené - postavy. Týmto sa i priamo dostávam k veci, ktorej sa v mojom komentári budem venovať asi najväčšmi, a teda k samotnému konceptu zmapovania konaní hneď niekoľkých zdanlivo priam obyčajných (a nijak neprepojených) osôb na pomedzí kolotoča udalostí pomerne zásadných, formujúcich taliansky štát ako taký. Ten, musím povedať, ma hneď od začiatku pomerne dosť zaujal, je to niečo málo vídané, neokukané, a teda príjemná zmena. Ako však seriál postupoval ďalej, chvíľami mi trošku začínalo vadiť (hoc bolo ihneď od začiatku jasné a samozrejmé, že k tomu príde) postupné preplietanie jednotlivých postáv a ich vzájomné stretnutia, resp. ovplyvnenia vzájomnými konaniami, pretože miestami mi to prišlo mierne samoúčelné, obsahovo nijak zásadné, zbytočné, či dokonca vyložene kontraproduktívne - aj keď len v niektorých prípadoch, inokedy to bolo naopak plynulé, uveriteľné a celkovo fajn. Keď už teda trošičku kritizujem, nedá mi to nepristaviť sa aj pri odlišných kvalitatívnych úrovniach (či skôr zaujímavosti) jednotlivých príbehových liniek/postáv, avšak zároveň je plne pochopiteľné (a asi aj správne), že niekoho väčšmi zaujme tamtá a iného naopak úplne iná, v tomto ohľade je to teda značne subjektívne (a nemožno pre to tvorcov vlastne ani kritizovať). Ide mi len o to, že človeka pri sledovaní sem-tam akoby len tak samovoľne trošičku naštve, keď sa udalosti okolo tej ním "preferovanejšej" postavy výraznejšie dramatizujú, a namiesto dynamickejšieho rozvoja či akéhosi rozuzlenia pre neho zaujímavejšej dejovej linky sa následne "prepne" na postavu inú, jemu osobne menej sympatickú (resp. zaujímavú). Veď viete, čo tým mám na mysli (osobne ma asi najviac zaujali postavy marketingového manažéra Notteho a Veronicy, snažiacej sa silou mocou presadiť v žiari reflektorov, avšak okrem portfólia zaujímavosti daných postáv tomu nemalou mierou prispeli i vynikajúce herecké výkony či už zo strany Stefana Accorsiho alebo Miriam Leone - ostatní však taktiež nijak výraznejšie nezaostávali). S tým sa však pri takomto formáte dá počítať, a teda riešenie/postup, ktoré človeka zaujmú, mu v istých chvíľach môže čiastočne i prekážať. Podstatné však je, že ako celok to fungovalo výborne, žiaden z elementov/príbehov/udalostí nepôsobil nijak rušivo (dokonca si dovolím tvrdiť, že i tie linky, ktoré sa mi spočiatku zdali menej zaujímavé, sa neskôr rozvinuli vo veľmi dobré), nuž a že to v konečnom dôsledku dopadlo teda viac než dobre. Opakujem, pre mňa osobne veľmi príjemné seriálové osvieženie, za ktoré vďačím našej verejnoprávnej televízii (ktorá bude, pevne dúfam, pokračovať v sympatickom nastolenom trende kupovania práv mnohých menej známych súčasných európskych snímok či seriálov) - nuž a len tak mimochodom, vynikajúci dabing! Rovnako tak pevne verím a dúfam, že sa tento projekt dočká i pokračovania, zaslúžiť si ho totižto jednoznačne zaslúži, o tom niet najmenších pochýb. Na európske pomery jednoznačne nadpriemerná záležitosť (a posledná, opäť náhodne a chaoticky vsunutá poznámka - oceňujem i zakomponovanie reálnych osobností talianskeho verejného života, ako napr. Berlusconi, Craxi, Chiesa či di Pietro), ku ktorej si časom snáď nájde cestu o poznanie viac divákov. Odporúčam. 85% () (méně) (více)