Režie:
Rino Di SilvestroScénář:
Larry DolginKamera:
Sergio D'OffiziHudba:
Stelvio CiprianiHrají:
John Steiner, Lina Polito, Rik Battaglia, Giorgio Cerioni, Erna Schürer, Guido Leontini, Sara Sperati, Stefania D'Amario, Solvi StubingObsahy(1)
Italský nízkorozpočtový film pojednávající o skupině židovských vězeňkyň, která je převezena do koncentračního tábora, kde jsou některé z nich vedeny jako prostitutky. Tábor řídí sadistický důstojník Herner (John Steiner), lesbička Inga (Ofelia Meyer) a vězeňkyně krásné Tania (Lina Polito). Ve filmu je hodně erotických záběrů na něžné pohlaví, pár brutálních scén, které jsou zde pojaty od fanatismu příslušníku SS až k surovosti, ale k vidění jsou tu i příjemné lesbické ale i mužské homosexuální aktivity. (Karlos80)
(více)Recenze (6)
Nechutné, lacné, zvrhlé ale nič z toho nebolo tak dobré aby som to ospevoval ale ani označil ako ODPAD! Skoro každý iný nazisploitation, je v niečom taký svojský, však Deported Women of the SS Special Section vôbec nie. Skupinka dievčat je v pracovnom tábore oholená a len tak sa prechádzajú. Niekedy je niektorá znásilnená, mužom aj ženou, niekedy sa hádajú. vyzerá to ako by to mali nakrútené za 3 dni. ()
Dalsie nazisploitation, ktore sa vyziva v sexe, nahote , torture ..... i ked Rino di Silvestro nebol az taky chlivak ako povedzme Joe D´amato. 60 % ()
Nejpokleslejší žánr světové kinematografie a to s žánru explo, ve kterém se Italové hodně vyžívali, mne docela zklamal... Dost o obsahu popsal už KARLOS80, co dodat ještě .. je tam jenom pár "zajímavých" scén, bobři, kozy, sprchování, nucení svklíkaní ... nucení lízání ... Sem tam nějakej samopal ... takový typický WIPko ("women in prison sub genre"). Ale v podstatě nic extra drsnýho. Viděl sem mnohonásobně brutálnější, otevřenější i krvavější kousky ... Toto se snažilo snad i o jakési milostné melodrama, které se mi z narativního hlediska pro daný prostor (nazzi lágr) zdálo nevhodné a nevýhodné. Tak takhle by to asi napsal pan Smutný ... mě spíš přísluší co na srdci to na jazyku, takže prostě na rovinu - je to dost slabý, nudný a ty zamilovaný scény jsou prostě trapný. Finále!! Ovšem finále v podobě pomsty je lahůdka a připomnělo mi jeden mnohem novější exploitation ... No nemůže být asi nic horšího, než když si dáma zavede do píč ... kun .. va.. do přirození nabroušenou plechovku tak, aby si hlavní SSkunda doslova rozřízla ptáka na cucky - milé! :-)) Ale to nestačilo. I když špinavý a s pomalým dějem, za mne osobně jeden z nejhorších a myslím, že už sem snad konečně viděl všechny ... ()
Tak to je tady na čsfd snad jediný WIP a Nazisploitation v červené barvě ne:-)? Začátek velmi slibný a v duchu ověřených ss praktik (deportace, roztříděný do skupin, stříhání vlasů, ochlupení, hygiena, lékařská prohlídka atd) ale jak čas plynul film nějak ztrácel na celkové zajímavosti a šel víc, a víc jen do šedého tedy skoro obvyklého průměru...Jinak film opět nevybočuje ze svého typického schémetu, zajatecký tábor-nějaké to fyzické mučení a týrání, trocha sexu, převážně lesbického a nakonec hromadný útěk...Německý odpudivý, slizký a fanatický officír byl třešničkou na dortě. Konec filmu byl jak jinak než nečekaný:-) Podobné filmy: Lager SSadis Kastrat Kommandantur, Gestapo's Last Orgy, Casa privata per le SS, Train spécial pour SS a mnohé jiné.. ()
Galerie (10)
Photo © Nucleo Internazionale Produzioni Cinematografiche
![Le deportate della sezione speciale SS - Fotosky](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/569/160569145_1e8a22.jpg)
Zajímavosti (5)
- Rino Di Silvestro provedl rozsáhlý výzkum všech odznaků a uniforem, které nosili nacističtí důstojníci i vězni v koncentračních táborech. (G04T)
- John Steiner v rozhovoru odhalil, že během natáčení jedné scény, zahrnující četné nahé herečky, byli lidé ze štábu více uchváceni jeho uniformou SS než nahými herečkami. (G04T)
- Natáčelo se v italských městech Bracciano a Řím. (Epistemolog)
Ženy vo vlaku do koncentračného tábora pohŕdavo nadávajú na prostredie. To je trochu rutinná nuda, ktorú ale hneď vylepší flashback hlavnej hrdinky. Pri flashbacku kameraman kráča za nacistami vlečúcimi väzňa a vytvára tak dynamický dojem. Ku tomu krásne béčkové osvetlenie a zábery na krajinu. Priblíženie na mŕtveho a kamera nastavujúca sa ku jeho milej, kráčajúcej ku nemu tiež robí umelecký dojem a robí kvalitné emočné zafarbenie. Týmto mi Taliansko pripomína svoje pre mňa najlepšie vývozy, seriály Romanzo Criminale a Gomorra. Ďalší flashback sa týka zoznámenia chlípneho veliteľa koncetračného tábora/väznice pre ženy a hlavnej hrdinky. Vzhľadom na kratšiu minutáž je trochu menej pôsobivý, ale tiež veľmi zaujme vizuálnou čistotou a vychutnávaním si jednotlivých záberov prispôsobením pomalého tempa pri zaostrení na ľudí a zmatnení zeleného prostredia. Noc v danej súčasnosti deja vyzerá byť pri zoskakovaní z vozňa vlaku zobrazená cez modrý filter, ktorý dopĺňa hmla na konečnej stanici vlaku. Nočné scény majú celkovo svoje príjemné osvetlenie, ktoré vytvára tajomno temných skutkov dejúcich sa postavám. Niekedy ich vidno celé, inokedy len obrysy a divák tak môže byť formou ľahko pohltený. Do toho približovanie kamery na chodidlá na opätkoch a lýtka žien, ďalej znova dynamická kamera, ktorá ich nasleduje za ich strašným údelom. Stavba historickej budovy vo filme slúžiacej ako koncentračný tábor je od prvého momentu využíva v celej svojej kráse. Pred akýmkoľvek násilím tu divák zažíva exploitation kamery, osvetlenia a prostredia. Na stene väzenia, asi bývalej cely či mučiarne sa v noci odráža aj plesnivá zelená. Keď krvavé scény nakoniec prídu, prídu najprv v lákavej hororovej podobe. Muž vynáša telo ženy prehodené cez plece, je nahé, značne poničené, zakrvavené a žena mŕtva alebo v bezvedomí. Pozeráme sa na brutálny výjav z diaľky 5-10 metrov, cez mreže, stále v noci, krátko po príchode nových kusov alebo v humánnejšej forme, postáv. Muža sme vôbec nepočuli prísť a v tom tichu, len za rytmu bubnov vážnej hudby, veľmi prekvapil. Tomuto hovorím atmosféra. Ešte nejde o priame mučenie, ale výjav hodný otázok a vyvolania strachu a napätia, čo všetko sa stane postavám a ako sa kto zachová. Svetlo v cele ráno nie je svetlom, ako ho poznáme, vyzerá byť na pomedzí noci a dňa. V prechodovej chodbe mimo hromadnej cely je už teplo oveľa svetlejšie. Obušky dozorkýň sa presúvajú po nahých telách väzenkýň nebezpečne pomaly a kamera si to dynamicky vychutnáva. Iné uhly a strih ponúkajú po týchto scén perfektne zobrazenú hanbu, pasívnu agresivitu či odhodlanie vryté v tvárach šikanovaných. Pohľad na nahé väzenkyne zhora, kráčajúce do spŕch ponúka zjavne fialový filter alebo aspoň taký dojem. Univerzálny poriadok oholenia všetkých vlasov či chlpov približuje mučené ku kusom masovej výroby či dobytka. Scéna lesbického znásilnenia má ružový filter alebo aspoň svetlo a dynamiku rýchlej hudby, na ktorú by sa dalo tancovať v kluboch. Z postáv pobaví najviac asi veliteľ zariadenia s bisexuálnymi sklonmi, obdivujúci sadizmus, ktorému hlavná hrdinka ešte na slobode dala košom a on sa ju snaží získať, vymýšľa špeciálne podujatia, necháva sa ňou manipulovať, ľutuje to, no nevie sa rozhodnúť, či ju potrestať alebo sa ňou znova nechať zviesť. Dávno pred istým sexuálnym hororom tu nastala zákerná krvavá scéna. Osvetlenie mi v niektorých scénach príde ako v anime Space Cobra. Poetika násilia sa mieša s poetikou všeobecnej krásy a filmového umenia a túto kombináciu mám veľmi rád. Kazí ju len plytkosť postáv, a pri tej vizuálnej nádhere mi predvídateľný dej veru nevadí. () (méně) (více)