Bohéma
Režie:
Robert SedláčekScénář:
Tereza BrdečkováKamera:
Petr KoblovskýHudba:
Michal RatajHrají:
Michal Dlouhý, Vladimír Javorský, Jaroslav Plesl, Saša Rašilov nejml., Judit Pecháček, Michal Balcar, Ondřej Pavelka, Jan Hájek, David Novotný, Pavel Batěk, Petr Stach, Petr Jeništa, Václav Jiráček (více)Obsahy(1)
Příběh Bohémy se otevírá. Jeho vypravěčem je Arnošt Žák (O. Pavelka), barrandovský dramaturg a scenárista. Rámec celé minisérie tvoří jedna okupační srpnová noc v roce 1968. Pro Arnošta je to už druhá okupace republiky a zároveň příležitost rekapitulovat svůj život v období mezi nimi. Když ti první okupanti – nacisté – zavřeli vysoké školy, sehnal Arnošt (M. Balcar), ještě jako student, místo na Barrandově. A tady, v jedněch z nejlepších filmových ateliérů v Evropě, se odehrávají životní příběhy slavných herců a režisérů, tady prožívají poslední chvíle před Mnichovem a následně začátek temného období protektorátu. Protagonisty těchto příběhů jsou skutečné osobnosti, jejichž životními osudy je minisérie Bohéma inspirována: slavný Zdeněk Štěpánek (M. Dlouhý), geniální „král komiků" Vlasta Burian (V. Javorský), jeho „přihrávač" Jaroslav Marvan (D. Novotný) i okouzlující milovník Oldřich Nový (S. Rašilov). Jsou na vrcholu svých tvůrčích sil. Nikdo z nich neočekává, že se otevřená demokratická společnost první republiky náhle změní v režim, kde časem půjde za maličkost i o život. Naopak, zprvu jsou všichni přesvědčeni, že to po Mnichovu v okleštěné republice snad nebude tak hrozné. Březnová okupace v roce 1939 ale všechny vyvedla z omylu. Jak se s dramatickou změnou poměrů vyrovnali ti, kteří byli nejvíce vidět? Ti, které publikum milovalo a nechtělo se jich vzdát? Herci, kteří chtěli hrát a jejichž čeština, znějící z pláten kin, národ posilovala? Jakou cenu museli zaplatit za svou práci pod německým dohledem? (Česká televize)
(více)Recenze (52)
Vykreslit atmosféru počátku okupace a vyhrocených antisemitských nálad se Sedláčkovi daří dobře, byť technicky při všech těch záběrech z výšky a podobně mám trochu problém vzít, že to jsou třicátá léta. Ovšem vůbec nevím, o čem první díl vlastně vyprávěl, chyběl mi tam nějaký ucelenější děj. Pokud se jednalo jen o rozjezd dalšího vyprávění, dobře. Javorský je coby Vlasta Burian geniální a fakt jsem mu ho sežral, Dlouhý coby Štěpánek rovněž výborný, Rašilov coby Oldřich Nový se zatím jenom mihnul, takže moc dojem nezanechal. Nezanechal ho ale ani kdokoli jiný. Vedlejší postavy režisérů a producentů a dalších pracovníků jsou obsazeny natolik sobě podobnými herci, že jsem se v nich vůbec nevyznal. Snad jen se těším, jestli dostane více prostoru Plesl nebo Jan Novotný, a postava arizátora kultury vypadá rovněž zajímavě. Míchání fakt a smyšlených filmů a osobností ovšem budí dojem jisté nedůvěryhodnosti. Judit Bárdos mohli klidně dát roli třeba Nataši Gollové a nevymýšlet si úplně fiktivní filmovou hvězdu. A co je největší problém, nejméně ze všeho funguje postava vypravěče. Rok 68 do toho všeho vůbec nezapadá (Ondřeje Pavelku taky vůbec nemusím), ale ta postava mi je ukradená i v událostech válečných. Více Buriana a Marvana, více konfliktů nacisté X češi X židé, méně milostných vztahů a sexuálních scén (a už vůbec žádnou se dvěma chlapama). ()
Dobré herecké výkony (hlavně Dlouhý a Javorský), občas sražené herectvím skoro ochotnickým (dřevěný Vančura), solidně navozená atmosféra rozbíjená nepochopitelný muzakem, který ruší působivost dobových melodií. A relativně zajímavé situace z nastupujícího protektorátu, které pro změnu rozbíjí zbytečné a toporné přeskoky do 68mého. Zatím v úhrnu spíš rozpačité dojmy. Z nové produkce ČT ale jediná koukatelná věc, která alespoň nastoluje nějaká kloudná dilemata. ()
Té vlně kritiky moc nerozumím. Já viděl od začátku do konce nesmírně zajímavý a poutavý televizní film plný skvělých výkonů (že bude Vladimír Javorský výtečný, jsem tušil, ale stejně mě potěšil i David Novotný, který sice Jaroslavu Marvanovi vzhledem moc podobný není, ale hraje přesně jako on) a uvěřitelných emocí (Štěpánkův projev, Burian neschopný dělat humor...), s pečlivou výpravou a příjemnou dobovou atmosférou. Míchání fikce a pravdy mi vůbec nevadilo, protože ruku na srdce - kdyby se tvůrci oháněli tím, že točí stoprocentní pravdu, stejně by se našli diváci, kteří by jim to nevěřili a vyčítali, tak jaképak copak. Naopak to natáčení fiktivních filmů inspirovaných těmi existujícími je dobrý nápad a docela legrační oživení. "Vypravěčský" příběh z roku 1968 se scénáři určitě povede nějak zužitkovat, nadbytečný mi tedy rozhodně nepřipadal.___P.S. Že je libovolná minuta prvního dílu Bohémy lepší než celá Renčova Lída Baarová, to snad ani dodávat nemusím. ()
Produkční mašina z Kavčích hor vychází ze scénáře rezignujícího na stavbu s poctivou expozicí postav, opírá se o nepěknou kombinaci herců, poloherců a neherců, k tomu banální rychlorežie s naštěstí alespoň jakýms náznakem rytmu, kamera předstírá styl, závěrečná písnička slečny Ratajové už jen potvrzuje systém "malá domů" a v nahotě vyjevuje kvalitativní standardy českých producentů na něčem, co se subjektivitou okecat nedá. Tradiční výplň vysílacího času na atraktivní téma od pracovitého týmu může inspirovat k vyhledání dalších informací, nebo úplně odradit. ()
Zatím se to rozjíždí. Nicméně herecké výkony u prvorepublikových herců a významných pohlavárů, excelentní!!! Občas mám problém se v té kvantitě postav vyznat, ale to se myslím postupně poddá. Scénář není sice tak inteligentní jako u Českého století (hlavně co se přímé řeči týče) a momentů, kdy se hraje bez dialogů by mohlo být více. Na hlubší závěry je však brzy. První epizoda nebyla špatná, ale ani radostí jsem u ní neskákal. Režiséru, hercům i štábu dávám nicméně zatím mírný palec nahoru a s dalšími epizodami se to vše nějak vykrystalizuje. Zatím neutrální tři slunce.... 65% ()
Galerie (30)
Zajímavosti (4)
- Zdeněk Štěpánek (Michal Dlouhý) byl podle epizody donucen přečíst do rozhlasu projev o Mnichovské dohodě. Štěpánkův vnuk, novinář Erik Tabery, vychází z knihy svého dědečka, který píše, že se nic takového nestalo. Večer 21. září 1938 herec ale reagoval na rozhlasových vlnách na ultimátum Francie a Anglie. To potvrzuje i rozhlasový archiv. (sator)
- Tvůrci některým filmům ponechali originální název, jiné z neznámých důvodů přejmenovali. Film „Doktorem proti své vůli“ je ve skutečnosti U pokladny stál... (1939) a film „Starý Olšovský“ je snímek Přednosta stanice (1941). (sator)
- Kostel, jenž se objeví v epizodě, je kostel Narození Panny Marie v Roudnici nad Labem. (sator)
Reklama