Režie:
Juraj HerzScénář:
Jaromíra KolárováKamera:
Andrej BarlaHudba:
Petr HapkaHrají:
Míla Myslíková, Marie Rosůlková, Lenka Kořínková, Marta Rašlová, Dagmar Havlová, Jelena Juklová, Eva Čeřovská, Josef Langmiler, Josef Větrovec (více)VOD (3)
Obsahy(1)
„My jsme holky z porcelánu, život máme těžký“, stěžují si děvčata z velkoskladu porcelánu. Mají své problémy – jedna se chce vdávat a nějak jí to nevychází, druhá předstírá život mondény a přitom bydlí v chudičkém podnájmu, třetí je svobodnou matkou a občas ukládá miminko ve skladu do bedny s dřevitou vlnou, čtvrtá je ještě pubertální kůzle a teprve se začíná rozhlížet po světě, a ta pátá je potřeštěná, ale v jádru hodná a celým srdcem toužící po lásce. Jejich vedoucí je razantní ženská, která svým děvčatům neodpustí jediný hříšek. Ale když dojde k velké inventuře, začnou se dít neméně velké věci… Komedii Holky z porcelánu natočil v roce 1974 režisér Juraj Herz podle scénáře spisovatelky Jaromíry Kolárové, pro kterou to byl filmový debut. Holky z porcelánu nejsou filmem, při kterém by divák od začátku do konce slzel smíchy. Je to spíše laskavá komedie, ve které se objevila řada populárních herců. Vedoucí skladu si s chutí zahrála Míla Myslíková, důchodkyni Janinku pak Marie Rosůlková, v rolích nesmělých nápadníků se objevili Karel Smyczek a Jan Hartl. Dívčí role si zahrál tehdejší herecký dorost, převážně posluchačky 4. ročníků rozmanitých hereckých škol, z nichž nejvíce zaujala Dagmar Veškrnová, která za postavu Dany získala v roce 1975 na XIII. festivalu pro mladé diváky v Trutnově Malé zlaté slunce. K písničkám Petra Hapky napsal texty Zdeněk Rytíř. (Česká televize)
(více)Recenze (198)
Tak tenhle film mě vůbec nebavil a neviděl jsem na něm nic, za co bych dal alespoň jednu hvězdu. Ve své době mohly být herečky alespoň přitažlivé a třeba bych to i jinak hodnotil. Za mě 0% :) ()
Komedie o světě náctiletých a lehce cetiletých dívek v jejich prvním zaměstnání. Ve skladě porcelánu mnoho zábavy není, tak ji dívky hledají ve starém nabroušeném účetním nebo v mladém instalatérovi. Nápadníků, těch v tomto maloměstě není moc a jakmile se nějaký objeví, je na roztrhání. Příjemná komedie. ()
mně když u filmu něco vadí a je to všudypřítomné, tak zanevřu na celý film... toto je bohužel ten případ, to prostředí na mě působí depresivně... ()
Ubohý film ,který vyvstává z ubohého námětu. Autoři zřejmě chtěli natočit něco z učňovského prostředí, aby se netočilo jenom o inteligenci (mám na mysli filmy ze študentských životů). No nepovedlo se i napříč tomu, že tam obsadili v té době dosti populární děvu Dagmar VEŠKRNOVOU. Komických situaci moc málo o dialozích nemluvě, ale typického olizování a vyplazování jazyka (paní Dáši) jako obvykle "bolo neurekom". ()
Ale dyt je to pekny... a dycky dyz to davaj v bedne tak se na to zas rad podivam.... ()
Proč to zavrhovat, vždyť to tak špatné nebylo a mě se to líbí. V jakém filmu se můžete mrknout do skladu porcelánů a sledovat při práci jeho osazenstvo? Odlehčený film s prostým příběhem. "... jsme holky z porcelánu, nelítáme v éroplánu, chodíme pěšky..." Nebo tak nějako to bylo. ()
Herz dostal úkol natočit film o dělnicích z porcelánky, podle mě to chytře zvládl. Odvážení potravin Míly Myslíkové, potrhlá Veškrnová, Rosůlková zabalí co jí přijde pod ruku nebo svobodná matka hledající tatínka podle kravaty, to mě baví. ()
8/10 Jako JO! Holky divatelne, scenar aktualni {porad}, nektere ftipy dechberouci a hlasky vice nez zapamatihodne. Ja se bavil jak uz delsi dobu ne. Herz kapku prekvapil - takovy GENDEROVY film jsem od nej opravdu necekal. Namatkou - jemnocitny Krampol nebo puntickarsky Hofmann {aka Picin z Noci nevesty} nebo nesikovny homo Hartl celou nadrazenost zenskeho plemena jenom podtrhuji. A to se mnoha macho panum nemusi libit... ()
Nemůžu to úplně zavrhnout, protože se mi to kdysi docela líbilo a léta prostě uběhla... ()
Film o ženách, pro ženy, několikrát viděn, přesto ve mě nic nezanechal. ()
Pribeh o sklade porcelánu je fajn, ale je to len taky normalizacny vyplach za 5 % ()
Československá rádoby komedie, která se bohužel až moc často dostává na televizní obrazovky a o to víc ještě prudí. Dagmar nám dokázala, že po právu všechny praštěný a po palici lízlý lidi, jdou čelně ku budoucnosti kupředu do politiky. A že jich tam je... 45% ()
Pohodová ,ale ničím výjmečná komedie o jedné inventuře v keramičce. Mladá Kořínková a Veškrnová hovoří za vše. ()
Nádherná hudba + porcelánové kýče, které se produkovali v obrovském množství. Skvělé role pro paní Veškrnovou/Havlovou jako třeštidlo. ()
Nenáročná a trochu až naivní komedie, plná mladých dívek, porcelánu a dlouhotrvající inventury. Vedoucí skladu s porcelánem Světla Janíková (Míla Myslíková) předává sortiment skladu, vrací se její minulost a obestírá jí každodenní starostlivost. Z dalších rolí: Arnošt Jarolím (Josef Langmiler), přebírající sklad a bývalý Světlin manžel, užívající si Světlin syn Petr (Zdeněk Loveček), který v touze po sexu neustále lže, stále balící důchodkyně Janinka (dobrá Marie Rosůlková), neústupný předseda inventarizační komise Rybička (Mnislav Hofman), trvající na prověření a přepočítání úplně všeho, koktající instalatér Tomášek (Jan Hartl), a dívky ze skladu kráska Helena (půvabná Marta Rašlová), toužící po kariéře zpěvačky, zbrklá Dana (Dagmar Veškrnová-Havlová), toužící po příteli, Jířa (Jelena Šebestová) s malým dítětem, Věra (Eva Čeřovská), čekající na volno na svatbu, a teenagerovsky nevyrovnaná učnice Maruška (Lenka Kořínková). Není zde nic výjimečného, ale jako odreagování poslouží dokonale, a to dokonce i s úsměvem. ()
Dášu nemám rád. ()
Moc mi nejde do hlavy proč je tenhle film tak nízce hodnocený. Viděl jsem ho několikrát a pokaždé mně stejně pobavil. Hérečky hrají a děj to má. Na to, že se 3/4 děje odehrávají ve skladu s porcelánem. ()
Sympaticky zahrany ()
Vždyť je to kouzelně praštěný... hlavně Dáša :) ()
Zastydlá pubertální taškařice, která je hluboce přesvědčena, že má jak hudební talent, tak i komediální vlohy, ale přitom dost dobře neví, co si s nimi - a se sebou počít. Nicméně ... nedělá si z toho těžkou hlavinku - ba právě naopak: Má ji lehounkou jako pírko ... jako pouťový balónek - dokonale prostou jakékoli kloudné myšlenky, která by se dala smyslupně využít. Přesto - nebo spíš právě proto - touží po finále ve velkém stylu, a tak se uchýlí k (ne)řízené destrukci porcelánového nádobí, kterou od ní nejspíš okoukal James Cameron, když režíroval potápějící se "Titanic" (1997). ()
Reklama