Režie:
Anne Zohra BerrachedKamera:
Friede ClauszHudba:
Jasmin ReuterHrají:
Julia Jentsch, Bjarne Mädel, Johanna Gastdorf, Emilia Pieske, Maria Dragus, Karina Plachetka, Barbara Focke, Martin Reik, Florian Kleine, Wolfgang Zarnack (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Příběh televizní komičky Astrid, která se svým přítelem čeká dítě s Downovým syndromem a vážnou srdeční vadou a zvažuje, zda si jej navzdory obtížné lékařské prognóze ponechá, či ne. (Film Europe)
Videa (2)
Recenze (40)
Silný film, ve svém tématu vyčerpávající a tím vlastně dokonalý. Každá emoce i myšlenka tam byla totálně uvěřitelná. Julia Jentsch se navíc nenápadně prodírá mezi mé oblíbené herečky - a to jsem jí pár týdny ještě vůbec neznala. A teď mám neodbytný pocit (po seriálech Průsmyk a Zmizení), že najednou hraje ve všem jenom ona... ()
Neskutečně silný a smutný snímek. Situace, která se může stát jakékoli dvojici a teď jak se rozhodnout? Velmi dobře zahrané, já jsem ani nedutala a konec jsem si proslzela. Osobně vím, jak bych asi jednala, ale v žádném případě bych nesoudila druhé jak to vyplynulo i ze závěrečné části......v každém případě se to ponese celým jejich životem. ()
(spoilery) Neexistuje-li Bůh, vše je dovoleno. Co je ale horší, nejsou pak ani žádné orientační body. Vše se řídí jen podle pocitů konkrétního jednotlivce. A nejsilnějším či nejpádnějším z pocitů je často strach (např. o kariéru, jak doslova ve filmu padne, ale jednoznačné to samozřejmě není, beztoho i nepojmenovaný strach má ukrutnou sílu). Druhý v řadě je pak pocit, že nejlepší je udělat to, co je "normální", tzn. co by udělalo devět lidí z deseti. Film má pitomou hudbu, která vnucuje diváku něco, co mně třeba k příběhu vůbec nesedělo. Nepotřeboval jsem ani tolikrát šmírovat těhotné ženy ve sprše, natož nahlížet do ložnice při jistých aktivitách. A charaktery postav i konkrétní situace jsou budovány velmi "svévolným" způsobem - nechci přímo napsat, že je to špatně, protože chápu, že skoro až do konce filmu máme být zvědaví, jak se kdo zachová či rozhodne - ve výsledku se pak ale díváme na postavy, které se rozhodují opravdu jen podle aktuálních pocitů, protože žádné dlouhodobější názory či hodnoty nemají (nesmějí mít, aby scénář takto fungoval, nebo aspoň nesmí být moc zjevné pro diváky). Člověku dnešní doby koneckonců takové počínání není až tak vzdálené. Zbývá jen dodat, že film končí ve chvíli, kdy začíná být opravdu zajímavý (podobně jako snímek 4 měsíce, 3 týdny a 2 dny), protože situace předtím je tak vyšponovaná, že zajímavá vlastně není (jestli si nechat vzít dítě, protože má dvě nepříjemná onemocnění, i když reálnou možnost žít s nimi šťastně, dá-li osud, je jistě menší dilema, než například zbavit se zdravého dítěte jen proto, že je vám teprve sedmnáct, nebo protože ho čekáte s někým, kdo vás zajímal tehdy před pár týdny na diskošce, ale dnes vás už rozhodně nezajímá - kdo by se ale dobrovolně identifikoval s takovou hrdinkou? - film proto musí být náležitě vystavěný tak, aby měl i diváky). Mnohem víc by mě zajímalo, co se bude dít dál. Jak budou po tom všem tato žena a tento vpravdě moderní muž spolu žít? ()
V tomto filmu hlavní hrdinka a její manžel zjistí, že čekají dítě s Downovým syndromem. Vyrovnat se s tímto poznáním je velmi bolestné a rozhodnout se, zda podstoupit pozdní interrupci ve 24. týdnu těhotenství, je velmi obtížné. Jsem rád, že film nebyl nijak emocionálně vyhrocený, byť v závěru jsem se neubránil slzám. Určitě bych snímek doporučil všem samozvaným soudcům a raditelům, kteří mají neustálé nutkání kecat lidem do života svým blábolením o vraždách. ()
Velmi realisticky podaný příběh, jenž dozajista rozjitří myšlenky každé ženě, která je milující matkou nebo marně touží po dítěti. Julia Jentsch a Bjarne Mädel coby ústřední manželský pár zprostředkovávají divákům nebývale autentický zážitek svým civilním a přesto velmi silným hereckým projevem. (75%) ()
Galerie (50)
Photo © Neue Visionen
![24 týdnů - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/162/583/162583135_8dedd7.jpg)
Zajímavosti (3)
- Film byl absolventským snímkem režisérky na filmové akademii Baden-Württemberg. Scénář k němu vznikal rok a půl. (trojúhelník)
- Zdravotní sestry i doktoři jsou neherci, kteří hrají sami sebe. Kvůli tomu nedostali do rukou scénář, aby neodříkávali naučené repliky, znali jen obsah sdělení. (trojúhelník)
- O hlavní roli byl velký zájem, ovšem většina adeptek po přečtení scénáře roli, pro její psychickou náročnost, odmítla. Julia Jentsch se i přes nedoporučení svých agentů rozhodla, že roli musí ztvárnit za každou cenu. (trojúhelník)
Reklama