Režie:
Ferzan OzpetekHudba:
Andrea GuerraHrají:
Margherita Buy, Stefano Accorsi, Serra Yilmaz, Erika Blanc, Carmine Recano, Gabriel Garko, Filippo Nigro, Andrea Renzi, Giorgio Gobbi, Elisa Morucci (více)Obsahy(1)
Antonia, úspěšná a pohledná mladá Italka, která pracuje s pacienty nemocnými AIDS, přichází o svého manžela, kterého hluboce milovala. A to hned dvakrát. Nejdříve tragicky zahyne při přecházení vozovky a aby toho nebylo málo, vzápětí se Antonia dozvídá, že jí byl už sedm let nevěrný. Život citově zraněné a podvedené Antonie se otřásl v základech a ona podvědomě cítí, že cestu zpátky jí pomůže najít jedině odpověď na otázku: S kým a proč ji Massimo podváděl? Při svém pátrání po dívce či ženě jménem Mariani se dostává až do bizarní komunity přistěhovalců, homosexuálů a transsexuálů, v níž se jen těžce orientuje. Překvapením však zdaleka není konec - onou manželovou milenkou byl totiž ve skutečnosti muž, gay jménem Michele.
Drama tureckého režiséra, žijícího a pracujícího v Itálii, Ferzana Őzpeteka vstupuje do tajemství, tolik typického pro oscarového Španěla Pedra Almodóvara a mělo by oslovit všechny, komu se líbí jeho filmy resp. snímky Philadelphia a Než se setmí. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (23)
Ze 106 minut jsem udělala 3 hodiny. Některé pasáže jsem si musela pouštět pořád dokola. Víc než cokoliv jiného mě zaujal vztah Michela a Antonie. Konkrétně při náznaku, že Michele miloval vlastně Antonii, ale v mužském těle, tedy prostřednictvím Massima. Neuvěřitelná myšlenka. A vlastně to bylo prostoupeno celým filmem. Kniha v rudých deskách - sebrané dílo Hikmeta. Michele mluvil o tom, že to bylo poprvé, co kdy potkal někoho, kdo si tak považoval jeho oblíbeného básníka. To byla věc, která ho na Massimovi zaujala. Ale ta kniha byla pro Antonii a Massimo neměl nejmenší tušení o Hikmetově existenci. :o) Tohle byl jeden z nejsilnějších okamžiků filmu. Film byl vlastně prostoupen mnoha příběhy, které se stávají jen opravdu zřídka a opravdu jen velice málo lidem. Například Ernestova láska k Emanuelovi: "Chtěl jsem ho úplně. I jeho nemoc." Neuvěřitelné. A další zajímavá postava - Emir s jeho přímostí, která je jeho výhodou i nevýhodou. Jeho postava se příběhem jenom mihla, ale rozhodně nebyla zanedbatelná. A mohla bych pokračovat, co všechno na mě v Le fate ignoranti udělalo dojem. To už by ovšem nebyl komentář, ale regulérní disertačka. :o) ()
Tohle není jen další film o homosexuálech a lidech, kteří žijí svůj život alternativním způsobem. Tohle je něco daleko víc. Je to velmi citlivě natočené drama o lidských bytostech z masa a kostí se všemi jejich tajemstvími, hlubinami a vlastními světy. Je to film o přátelství, naplnění života a fungování v něm podle svých představ. Film se spoustou krásných myšlenek, hromadou pravdivých až dojemných okamžiků a špetkou humanity. Srovnávat Le Fate Ignoranti a Almodóvarovy počiny je nesmysl. Almodóvar je daleko syrovější a smyslnější. S Ozpetekem jsou si blízcí snad jen tématicky. Příběh alespoň pro mne byl velmi silný a rozhodně nesouhlasím s tím, že po odhalení manželova milence se ve filmu už nic neuděje. Naopak, tam pro mne film skoro začíná. Skvělé herecké výkony, výborná hudba, která dotváří naprosto přesně atmosféru, jenž mezi touhle neotřelou komunitou panuje. Filmový zážitek, který řadím mezi jedny z největších. A díky za ten nádherný závěrečný obraz s nerozbitou sklenicí... ()
Antonia ztratila manžela...třikrát. Zemřel, pak přišla na to, že měl milenku a potom se z milenky vyklubal milenec. Příběh s ohromným potenciálem, který by ždímal kapesníky. Bohužel režisér, byť se očividně snažil dostat do Almodóvarovy rudé a modré, skončil u béžové a šedé. Příběh je skvělý, zpracování bezradné. Jako by nevěděl jak příběh uchopit a jak protnout životy postav. Antonie mi tak bylo líto, ale její utrpení mi bylo docela cizí. Hudba mnohdy neseděla (úvodní scéna z muzea). Bohužel takovéhle "maličkosti" pro mě film zbrzdily. Jako by byl Ozpetek rozhodnutý film natočit a pak si řekl, že ubere páru, aby se někdo náhodou neurazil... ()
-5* tohle je můj nejoblíbenější Ozpetkům film, tak by bylo škoda ho nechat bez komentáře. Proto jsem si ho zopakoval a přidal ještě hvězdičku. Pokud se to vezme objektivně, tak se tolik neodlišuje od jeho dalších filmů, slušné obsazení, kamera i příběh. Ale osobně je mi nejbližší a dokázal tu nejlíp vystihnout gay naturel se svými pozitivy, ale i těmi nechvalnými stránkami. Ve své podstatě ničím výjimečný, ale aby zapadnul do propadliště dějin, to by si taky nezasloužil a navíc i přes vesměs smutný příběh dokáže nabít pozitivně a optimisticky. [ PŘÍBĚH: 2 /// SMYSL: 1 /// ATMOSFÉRA: 2 /// TEMPO: 1 /// ORIGINALITA: 2 /// NÁLADA: 1+ /// ART: 0 /// STYL: 1 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
Jenom další film o homosexuálech a imigrantech s jasným humanistickým poselstvím, jehož největším problémem je nevyrovnaný a slabý příběh. Po odhalení milence jsem měl pocit, jako kdyby film ztratil veškerý dech a neměl už o čem dál vyprávět. Trvalo dlouho než opět trochu probudil můj zájem a i tak je výsledný dojem velmi rozpačitý. Srovnání s Almodávarem je mimo mísu, tématicky se možná hodí, filmařsky je ale Öztepek někde úplně jinde. ()
Reklama