Režie:
Ferzan OzpetekHudba:
Andrea GuerraHrají:
Margherita Buy, Stefano Accorsi, Serra Yilmaz, Erika Blanc, Carmine Recano, Gabriel Garko, Filippo Nigro, Andrea Renzi, Giorgio Gobbi, Elisa Morucci (více)Obsahy(1)
Antonia, úspěšná a pohledná mladá Italka, která pracuje s pacienty nemocnými AIDS, přichází o svého manžela, kterého hluboce milovala. A to hned dvakrát. Nejdříve tragicky zahyne při přecházení vozovky a aby toho nebylo málo, vzápětí se Antonia dozvídá, že jí byl už sedm let nevěrný. Život citově zraněné a podvedené Antonie se otřásl v základech a ona podvědomě cítí, že cestu zpátky jí pomůže najít jedině odpověď na otázku: S kým a proč ji Massimo podváděl? Při svém pátrání po dívce či ženě jménem Mariani se dostává až do bizarní komunity přistěhovalců, homosexuálů a transsexuálů, v níž se jen těžce orientuje. Překvapením však zdaleka není konec - onou manželovou milenkou byl totiž ve skutečnosti muž, gay jménem Michele.
Drama tureckého režiséra, žijícího a pracujícího v Itálii, Ferzana Őzpeteka vstupuje do tajemství, tolik typického pro oscarového Španěla Pedra Almodóvara a mělo by oslovit všechny, komu se líbí jeho filmy resp. snímky Philadelphia a Než se setmí. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (23)
-5* tohle je můj nejoblíbenější Ozpetkům film, tak by bylo škoda ho nechat bez komentáře. Proto jsem si ho zopakoval a přidal ještě hvězdičku. Pokud se to vezme objektivně, tak se tolik neodlišuje od jeho dalších filmů, slušné obsazení, kamera i příběh. Ale osobně je mi nejbližší a dokázal tu nejlíp vystihnout gay naturel se svými pozitivy, ale i těmi nechvalnými stránkami. Ve své podstatě ničím výjimečný, ale aby zapadnul do propadliště dějin, to by si taky nezasloužil a navíc i přes vesměs smutný příběh dokáže nabít pozitivně a optimisticky. [ PŘÍBĚH: 2 /// SMYSL: 1 /// ATMOSFÉRA: 2 /// TEMPO: 1 /// ORIGINALITA: 2 /// NÁLADA: 1+ /// ART: 0 /// STYL: 1 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
Jenom další film o homosexuálech a imigrantech s jasným humanistickým poselstvím, jehož největším problémem je nevyrovnaný a slabý příběh. Po odhalení milence jsem měl pocit, jako kdyby film ztratil veškerý dech a neměl už o čem dál vyprávět. Trvalo dlouho než opět trochu probudil můj zájem a i tak je výsledný dojem velmi rozpačitý. Srovnání s Almodávarem je mimo mísu, tématicky se možná hodí, filmařsky je ale Öztepek někde úplně jinde. ()
Tohle není jen další film o homosexuálech a lidech, kteří žijí svůj život alternativním způsobem. Tohle je něco daleko víc. Je to velmi citlivě natočené drama o lidských bytostech z masa a kostí se všemi jejich tajemstvími, hlubinami a vlastními světy. Je to film o přátelství, naplnění života a fungování v něm podle svých představ. Film se spoustou krásných myšlenek, hromadou pravdivých až dojemných okamžiků a špetkou humanity. Srovnávat Le Fate Ignoranti a Almodóvarovy počiny je nesmysl. Almodóvar je daleko syrovější a smyslnější. S Ozpetekem jsou si blízcí snad jen tématicky. Příběh alespoň pro mne byl velmi silný a rozhodně nesouhlasím s tím, že po odhalení manželova milence se ve filmu už nic neuděje. Naopak, tam pro mne film skoro začíná. Skvělé herecké výkony, výborná hudba, která dotváří naprosto přesně atmosféru, jenž mezi touhle neotřelou komunitou panuje. Filmový zážitek, který řadím mezi jedny z největších. A díky za ten nádherný závěrečný obraz s nerozbitou sklenicí... ()
Možno si po prečítaní upútavky k tomuto filmu pomyslíte, že je prezradené úplne všetko. Verte tomu, že to tak nie je . Je to klasický psychologický film, ktorý pomáha "stráviť" extrémne názory na homosexuálov. Žijú rovnako ako ostatní, jedia, pijú , radujú sa, smútia ..... len to večer robia inak ... ))) ()
Viděla jsem lepší filmy o tématice sexuální odlišnosti. A viděla jsem dost filmů, kde člověk zjišťuje, že vůbec nezná nebo neznal člověka, který s ním sdílel život, stůl a postel. Ale způsob, jakým Víly dávají oboje dohromady, se mi líbí. Není to nic nápadného nebo dech ukrádajícího, ale čas vám to taky neukradne a možná vás i přinutí přemýšlet nad tím, kolik věcí je úplně jiných, než jakými se nám zdají být. Srovnávat to s Almodóvarovými a dalšími podobnými filmy zejména z románské kulturní oblasti mi nepřipadá šťastné, člověk se zcela zbytečně utopí v analýzách a srovnávání, zatímco má možnost snažit se spolu s hrdiny udržet se na hladině ve vlnobití pravdy a popření, přetvářky a touhy po štěstí, viny a smíření. ()
Reklama