Režie:
Paolo VirzìKamera:
Vladan RadovičHudba:
Carlo VirzìHrají:
Valeria Bruni Tedeschi, Anna Galiena, Micaela Ramazzotti, Valentina Carnelutti, Marco Messeri, Tommaso Ragno, Beatrice Schiros, Elena Lietti (více)Obsahy(1)
Beatrice je upovídaná bájivá lhářka a samozvaná miliardářka, která ráda věří tomu, že se zná se všemi důležitými lidmi. Donatella je oproti tomu potetovaná zamlklá introvertka, která v sobě skrývá tíživé tajemství. Obě ženy jsou pacientkami v moderní, ale střežené psychiatrické klinice a postupně se mezi nimi vyvine silné přátelství. Společně pak z léčebny utečou a snaží se ve světě venku během své bláznivé cesty najít štěstí, které obě ztratily... (AČFK)
(více)Recenze (42)
Bruni svým přehráváním ubrala snímku silně na grádech o to víc byla přesvědčivější Ramazzotti - celkově scénář dobrý ale režie pokulhávala ()
I přesto, že se nejedná o nějakou vymazlenou vizuální lahůdku, myslím, že se povedlo skvělým způsobem vyjádřit vnitřní rozervanost lidí, jejichž duše strádá a touží po štěstí a lásce – tak, jako každý člověk. To mi na celém filmu přijde jako stěžejní. I přesto, že jsem pracovala několik let s duševně nemocnými lidmi, vždy jsem byla spíš v roli pozorovatele a oni spolehlivě plnili roli pozorovaných. Takovou opravdovost jsem zkrátka mohla jen tušit a stěží jí přihlížet … ()
Jako... zahrály to asi skvěle, ale to byly dvě tak protivný slepice (velmi kulantně řečeno), že to už jsem dlouho neviděl. Ale on to tam vůbec byl jeden větší cvok než druhej. A to neberu v potaz některé dosti nelogické věci v ději. ()
Člověk musí přetrpět skoro 2 hodiny docela zmateného popobíhání 2 pološílených Italek, aby se dočkal docela zajímavého konce. Mému hodnocení odpovídá i fakt, že obě pološílené ženy na závěr šíleně zmoudří a jenom potvrdí to, že to celé šustilo papírem. ()
Pribeh dvoch žien ktore su sužovane duševnymi problemami ktore im ruinuju vstahy nie je zly aj ked mu niečo chyba aby vykročil z priemeru sladko-trpkej talianskej komedie. ()
65% - komentář 20ti slovy: Na zcvoknutí být s takovou ženskou celý den, ukecaná a bez zábran až to bolí :D Film plný optimismu, svěžesti a "bezstarosti". ()
Thelma a Luisa na útěku z Kukaččího hnízda :) Valerie přehrává tak akorát. Anna je správně zádumčivá. Má to vtip i drive. ()
Útěk dvou žen z ústavu trochu připomíná útěk Thelmy a Luisy před spravedlností. S tím rozdílem, že hrdinky Šíleně šťastné jsou stiženy svými vnitřními démony o dost silněji a spravedlnost představují pečovatelky ústavu. Film stojí za pozornost především kvůli výkonům představitelek hlavních rolí, jež dokázaly vytvořit uvěřitelné a jasně odlišitelné charaktery, které si i přes své šílenství dokáží získat divákovy sympatie. Stylově nijak nevybočující snímek zaujme krajinou Toskánska i citlivým humorem. ()
Já tyhle vyhrocené emocionální postavy (čti hysterky) úplně nemusím. A bohužel právě toto překrylo i to dobré, co v příběhu bylo...45% ()
Taká jemná psycho komédia, ktorá až tak nepobaví, skôr odľahčí myseľ, a na strane druhej zas nemôžem povedať, že by to bolo dejovo a emočne nejako vypäté alebo premakané. Herecky fajn, komediálne dajme tomu a emočne nuda. Taký lepší priemer, ale nič viac. 60 % ()
Hodně zajímavý vhled do života do těch, co myslí trochu jinak. Nemůžu říct, že by mě to během sledování nějak extra vtáhlo a bavilo, ale i po pár dnech mám z toho filmu něco v hlavě a nějak mě to prostě zaujalo. Některé scény na hranici parodie, jiné vážné až k slzám pro jemnocitné, Valeria Bruni Tedeschi opravdu umí hrát, po 5x2 si mě znovu získala. Zajímavý biják. [60%; 2017-02-10 Kino 35 Francouzský institut] ()
Film je príbehom dvoch žien, ktoré trpia psychickými chorobami a majú nariadenú ústavnú liečbu. Obidve ženy však majú niečo nedokončené, niečo, čo ich ťaží, vo svete tých „normálnych“ ľudí (povedzme, že funkčných bláznov). Skôr ako smiech, som pociťovala dojatie. Obidve ženy mali úplne iný príbeh a nakoniec aj diagnózu a napriek tomu a možno práve vďaka tomu, boli skvelou dvojicou, ktorá si nakoniec môže dať veľa podpory a lásky. Čo musím vyzdvihnúť a človek sa s tým vo filmoch nestretáva často, nebola tu tematizovaná krutosť psychiatrického personálu, ale naopak, ľudia, ktorí sa starali o psychicky chorých pacientov, preukazovali veľkú dávku podpory, empatie a nehy. ()
No, vydržet s Beatrice v jedné místnosti je tak trochu o hubu, ale pokud má u sebe člověk dostatečnou zásobu antipsychotik, přežije bez úhony a možná se i dočká pomoci. ()
Celý film je na hranici bipolarity, ale přitom nesklouzává ani na jednu stranu a je dokonale vyvážený s výbornými hereckými výkony hlavních představitelek. ()
Valeria Bruni Tedeschi se mi líbila, předtím jsem ji snad ani v jiném filmu neviděla, takže ano, za mě dobrý, klesáme ke dnu...všichni, občas, život není peříčko... ()
Páčilo sa mi to.Len záver trochu moc vážny .preslladený. Páčilo sa mi herectvo tedeschi. ()
Živelné, ale trochu sterilní. ()
Bůhví, která je Šíleně šťastná, La pazza gioia. První usměvavá o sobě říká, že je bohatá, že se s manželem setkali s americkým prezidentem, vybraně se chová, mluví i obléká. Druhá zasmušilá a potetovaná o sobě neřekne nic. Setkají se v ústavu pro polepšení narušených a s výplatou ze zahradnické brigády z něj omylem utečou. Utíkají za svou minulostí, takže se po několika jejich eskapádách publikum dozví, že první mluvila pravdu a druhá má dítě, jenže u adoptivních rodičů. A to se podle náznaku scenáristů Francesci Archibugi a též režírujícího Paola Virzì někdy příště asi zlepší. P.S. To je zpráva o příběhu, ne o filmu z něj. MacGuffin Angus ()
Reklama