Režie:
Scott HicksScénář:
Jan SardiKamera:
Geoffrey SimpsonHudba:
David HirschfelderHrají:
Geoffrey Rush, Sonia Todd, Armin Mueller-Stahl, Noah Taylor, Googie Withers, John Gielgud, Marc Warren, Lynn Redgrave, Grant Doyle, Sandy Gardiner (více)Obsahy(1)
Otec Davida, Peter, podivín a despota, ač nemá odpovídající hudební vzdělání, učil Davida od dětství hře na klavír a z Davida rostl slibný klavírista. Peter má zvláštní způsoby a rodině vládne silnou rukou. Když se mu na jedné soutěži zdá klavír rozladěný, udělá tam výstup a demonstrativně odvede Davida domů ještě před vyhlášením výsledků. Člen poroty Ben Rosen přinese Davidovi až domů Zvláštní cenu za odvahu, protože David hrál velice těžkou skladbu, což Peter přijímá rozladěně a odmítá Rosenovu nabídku, že bude Davida učit jako mimořádný talent zdarma. Nakonec však Davida k Rosenovi přece jen dovede. Zanedlouho David vyhraje celostátní soutěž a dostane nabídku studovat v Americe. Rodina nemá peníze ani na cestu, ale akce se ujme opět Rosen. David hraje na různých akcích a na jedné z nich se seznámí se známou starší spisovatelkou Katherine Susannah Prichardovou. S ní zůstává v kontaktu až do její smrti. David se těší na studium v Americe, ale Peter v poslední chvíli rozhodne, že nikam nepojede. David zatrpkne, ale dále se věnuje hudbě. Brzy je mu však jasné, že bez dalšího studia se nikam nedostane a bez vědomí otce se zkontaktuje s Královskou hudební školou. Získá stipendium a přes otcův odpor odjíždí studovat do Londýna. Na jeho dopisy otec neodpovídá a oba se tím trápí, ani jeden však nechce ustoupit (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (156)
Hicks fantasticky zvládá přechody mezi lehce depresivní atmosférou Davidova rodinného krbu a naopak naději vzbuzující náladou pokaždé, když se hlavní postava ocitne v okolí piana/klavíru či ještě lépe za ním. Konečný výsledek je tak zručně namíchaný (a zahraný - Rush ftw!, ale nerad bych opomenul Taylora a Muellera-Stahla), že dokáže u člověka vyvolat nebývalý nápor životního optimismu. A to je občas k nezaplacení. ()
Hlboko humánny a skutočne úprimný pohľad do života Davida Helfgotta. Scott Hicks a jeho film by mali figurovať v kategógii precedens na nakrútenie životopisnej drámy. Rád by som vyzdvihol aj režiséra, ktorý snímke dodal jedinečnú vizuálnu príťažlivosť a samozrejme výkony hercov. O Geoffrey Rushovi a Arminovi Mueller-Stahlovi asi netreba už nič hovoriť, zvlášť Rush podal neuveriteľný výkon ,pravdivý a prirodzený. Užíval som si klasické skladby a držal palce nadanému chlapcovi, ktorý to nikdy nemal jednoduché. Odporúčam každému, kto si už zvykol na nalajnované hollywoodske charaktery, a každý kto potrebuje trochu tej ľudskosti určite ocení film Scotta Hicksa tiež. ()
Neskutečný výkon Geoffrey Rush je opravdu tím nejlepším, co tento film nabízí. Bez něho by to bylo jen průměrné životopisné drama jednoho úspěšného klavíristy. Sice se neobjevuje po celou dobu, ani ne vlastně v polovině snímku, ale i tak je nezapomenutelný. Přestavitelé mladého umělce Davida Helfgotta hrají celkem obstojně a Armin Mueller-Stahl jako jeho šíleně posedlý otec je také velmi dobrý, ale na Geoffreyho to přeci jen nestačí. A nesmím zapomenout ještě zmínit hudbu, která je tu velmi podstatná a skvělá. ()
Na začátek je nutno říct, že vykon Geoffreyho Rushe v tomto filmu je naprosto odzrbrojujícíl Pro mě je to asi nejlépe zahraný "blázen". Nestaví jako většina na "připitomělých" obličejích a výrazech (a zároveň je to opak Petera Sellerse v Byl jsem při tom), ale jeho skoro až maniakální projev s neustálým breptáním je takový, že jsem se až divil, že se při hraní opravdu nezbláznil. Film samotný je také výborně a citlivě natočený, jen si myslím, že by si zasloužil o něco delší stopáž...na konci se mi zdálo,že ta druhá půlka utekla až moc rychle a výsledný dopad na člověka tak mohl být silnější. ()
Strhující film s geniálním Geoffrey Rushem. Na tenhle film jsem čekal dlouho a vyplatilo se mi to. Chce to mít opravdu čas a chuť ho vidět. Od svého natočení v 90. letech neztratil nic ze své síly vyprávět příběh fenomenálního klavíristy Davida Helfgota (*1947, žijící) a jeho komplikovaného vztahu s otcem a vůbec, světem nás, ehm… normálních. Dávám 100%. Na hodnocení se výrazně podílejí výkony Noaha Taylora, hrajícího Helfgota jako dospívajícího teenagera v první polovině filmu, Armina Mueller-Stahla jako jeho otce a konečně fantastická kamera a zvuk. Na scény z koncertu mladého Helfgota nezapomenete. ** P.S. Zkoukněte jen v původním zvuku, blábolivé švitoření pomateného Helfgota/Geoffreyho patří velmi výrazně k celé roli a dost výrazně mu pomohlo získat za roli Oscara. Tak se o to nepřipravte. ()
Galerie (42)
Photo © New Line Cinema / Lisa Tomasetti
![Záře - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/159/670/159670516_e6a5a7.jpg)
Zajímavosti (5)
- Námět filmu byl založena životním příběhu klavíristy Davida Helfgotta. (dauni1)
- Geoffrey Rush se na klavír učil hrát do svých 14 let, kdy toho zanechal. Na lekce začal opět chodit až právě kvůli tomuto filmu, kde pak nebyl pro blízké záběry rukou při hře na klavír potřeba dvojník. (Chevees)
- Rodina Davida Helfhotta film silně kritizovala, především poukazovala na vymyšlené vyobrazení otce jako diktátora. (deLaFere)
Reklama