Režie:
Alain GuiraudieScénář:
Alain GuiraudieKamera:
Claire MathonHrají:
Damien Bonnard, Christian Bouillette, Laure Calamy, India Hair, Raphaël Thiéry, Basile Meilleurat, Mathieu MilellaVOD (1)
Obsahy(1)
Scenárista Léo se vydává do divoké přírody, aby našel vlky. Místo nich potkává pastýřku Marii, se kterou počne dítě. Odstěhuje se na statek, kde žijí s jejím podivínským otcem. Po porodu se Marie nedokáže o dítě starat a utíká. Leo zůstává s kojencem sám. S novou rolí se vypořádává bezcílnými toulkami, sexuálními avantýrami i svéráznou lesní terapií. Alain Guiraudie natočil film na hranici perverzního pastorále, psychologického dramatu a symbolického portrétu muže, který nedokáže být otcem, milencem ani tvůrcem. (Film Europe)
(více)Videa (5)
Recenze (11)
Niekedy je človeku zle a chce sa vybľuť, nech sa mu uľaví, ale nejde mu to, kým si do huby nestrčí prsty. Zabudnite na prsty. Stačí pár minút z diela starého úchyla Alána Girodiho a je to, obľujete ale aj dosku. Lebo čo také môžeme od názvu stáť pevne alebo rester vertical očakávať ako to, že pán deviant nám tu ukáže polohy mužských údov veruže vertikálne. Ale majte sa na pozore: niekedy si ten úd ani nestihnete všimnúť, pretože práve je zarazený do riti asi osemdesiatročného skapínajúceho buzeranta. Žiadna sranda - skutočný príbeh, tak nám to deviant z Francúzska naservíroval, normálne Jarda Slávik šuviks, ale ani ten to nevydával za umenie. Ale aby ste sa dostali aj k tejto slávnej scénke, pri ktorom aj hovno na plátne skôr pripomína Van Goghove Slnečnice než tento film umenie, musíte dáviaci reflex násilne niekoľkokrát potlačiť. Napríklad pri reálnej scénke pôrodu... ()
Na jednu stranu jistě zajímavé umělecké ztvárnění, na druhou ovšem až příliš naturalistické scény, kde navíc ke konci filmu přibývají bscéddnosti vrcholící smrtí starého gaye uprostřed spojení s člověkem, kterému se LGBT orientace zpočátku hnusí. Takřka proti tvrzení jejího obhájců, že homosexualita nemusí být vrozená. Pak odcházíme od filmu uprostřed tance s vlky s pocitem, že těch LGBT lidí je většina než těch s obvyklou orientací... ()
"Není to moc těžký?" Léo nejprve neměl syna, ale měl peníze, potom měl syna, avšak neměl peníze, takže nakonec neměl syna a ani peníze. Hrdinou tohoto existencionálního dramatu s otevřeným koncem je tedy člověk, který nedokázal stát pevně za svým rozhodnutím, udržet si své místo na světě, aby tak dokonale potvrdil Darwinovu teorii o přežití nejsilnějších. Můžeme tak jen hádat, jaký byl jeho další osud. ()
Při všem respektu k neobyčejné síle a provokativnosti některých scén se tenhle podivně meandrující, polosymbolický film o otcovství, samotě a tvůrčí krizi rozpadá Giraudiemu pod rukama. Pár dní po projekci převažují spíš rozpaky, byť eutanázii anáním sexem a mohutný závěr si v sobě ponesu hodně dlouho. Francouzi to s tou degenerativní linkou vlastní identity letos přehánějí. [Cannes 2016] ()
Od Guiraudieho filmu očekávám, že bude výsostně podivný, a na Rester vertical jsem se proto těšil už jen z podstaty oné radosti, že sledujete cosi neuchopitelného, co si ale zároveň udržuje neochvějnou vnitřní logiku. Jenže Rester vertical není žádné cvičení v tvorbě alternativních společenských vesmírů. Rester vertical lze číst jako krutou alegorii o životních rolích, sociální normativitě a neschopnosti si pevně vystát svoji identitu tváří v tvář smečce. V úvodu potkáváme Léa (optimálně vykulený Damien Bonnard), který přijíždí na pastviny hledat vlky, kteří ho tak přitahují. Rozlehlé pláně, které Guiraudie zneužil už v středometrážním Du soleil pour les gueux, hostí stádo ovcí a pastýřku Marii, která vlky nenávidí. Léo se nechá Marií svést a přivést do stavu otcovského. Ačkoliv se snaží hrát svoje nové i současné role (profesní, otcovské, přátelské, lovecké) správně a za sebe, není si nikdy pevný v kramflecích a neustále pendluje mezi venkovem a civilizací. Všechny ostatní postavy jsou zbaveny jednoznačné sexuality, jsou přirozeně pansexuální a vytváří sociální pouta tak, jak se jim to hodí a jak to cítí - na rozdíl od Léa, který se bojí. Navíc je očividné, že v Jean-Louisovi dříme stejný zmatek a strach jako v Léovi, jen po letech obrany před smečkou už o něco militantnější. Magický závěr je metaforou, která dává Léově alegorické cestě od srabáctví a sociálních zábran smysl a vrací ho zpátky na začátek, k sobě: nalezl co hledal, jeho touha po konfrontaci s vlky se naplnila, možná by dokázal navázat i křehké spojenectví - teď už si to musí jenom pevně vystát sám před sebou. Ačkoliv se u Stát pevně neubráníte pocitům jisté sebestřednosti a snahy naplnit očekávání po hypnotickém L'inconnu du lac, je to stále onen kvalitní metaforický queer art s možností různorodých čtení, který Guiraudie umí tak osobitě a přístupně. ()
Galerie (13)
Zajímavosti (4)
- Film sa natáčal v mestách Brest, Sévérac-le-Château, Coulon, náhorná plošina Causse Méjean a Marais Poitevin (Francúzsko). (Arsenal83)
- India Hair na otázku o jej nahých scénach povedala: "Keď nám Alain Guiraudie predstavil scenár, spýtal sa Damiena Bonnarda a mňa, čo sme ochotní urobiť a čo by sme považovali za komplikovanejšie. To, čoho som sa bála ja, bolo ukázať intimitu mojej sexuality. Mala by som problém zájsť až tak ďaleko. Alain nám povedal, že sa musíme zladiť v tom, čo budeme robiť. To nám umožnilo zachovať si určitý odstup. A potom som videla jeho film L'Inconnu du lac a prišlo mi to také dokonalé! Pri niektorých scénach sme nakoniec použili dablérov a pri iných nie, bolo len na nás, ako si vyberieme." (Arsenal83)
- Alain Guiraudie natáča sex veľmi frontálne a prvá milostná scéna s vulvou v popredí má evokovať známe umelecké dielo Gustava Courbeta "Pôvod sveta". (Arsenal83)
Reklama