Režie:
Čeněk ŠléglKamera:
Ferdinand PečenkaHudba:
Eman FialaHrají:
Růžena Šlemrová, Marie Glázrová, Jaroslav Marvan, Ladislav Hemmer, Eva Matoušková, Jan S. Kolár, Theodor Pištěk, Ella Nollová, Hermína Vojtová, Taťána Kolárová, Václav Menger, František Plodr (více)Obsahy(1)
Upjatá maloměstská morálka kdekoho podezírá z neřestnosti. Zejména klevetivá paní radová, u níž Růžena Šlemrová vyhmátla pokrytectví a honbu za senzacemi, těmito vlstnostmi vyniká. Když staromládenecký pan profesor získá do své domácnosti mladičkou služebnou, okamžitě jen podezírán z nemravných úmyslů... Inspirace francouzskými "Zvonokosy" zůstává bohužel nezvládnutá. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (11)
Je to taková blbinka, pro představu asi to, z čeho si tak moc dělá srandu Pytlákova schovanka (rodinné vztahy a náhody.) Ovšem Růžena Šlemrová je boží (jestli tehdy takové slovo existovalo ;-) ()
Jako herce mám Čeńka Šlégla velice ráda, byl vždycky tím správným okořeněním řady prvorepublikových filmů. Jako režisér točil spíše průměrné kusy, kterým chyběla šťáva. Tady to nezachránila ani Růžena Šlemrová ani Theoror Pištěk a to je co říct. Příliš mě nanadchla ani Eva Matoušková v roli naivky. Myslím si, že sám režisér moc netušil, co si vlastně s herci má počít a ponechal je příliš sobě napospas. Vznikl tak film, který není ani příliš dramatický, ani romantický. ()
Ocelová Danielle by to nenapsala líp. ()
K tomuto filmu jen několik připomínek, nebo spíš poopravení. Za prvé se v podstatě vůbec nejedná o komedii. První třetina filmu je vůbec dost depresivní a pak vše pokračuje na docela vážný téma o tom, že J. Marvan je vlastně podváděn nejen fyzicky ale i citově M. Glázrovou, která je tady pěkně odporná. To se týče i R. Šlemrové, která v tomhle dílku nehraje titulní úlohu, je jen představitelkou oné paní Morálky. Titulní úlohu zde má jmenovaný J. Marvan, kterému podle mě moc role "ze života" neseděly. Přeci jen ho radši vidím v komediální poloze. Film, který možná ani vzniknout nemusel a celý se tak nějak vleče. Jediné co stojí trochu ještě za zmínku je vzhled málo známé herečky E. Matouškové, na tu se koukat dalo. ()
Těžko říct, zda to tehdy tvůrci v čele s režírujícím Čeňkem Šléglem mysleli opravdu vážně, ale pro Martina Friče se stal tento film takřka nepostradatelným. Sbíral v něm totiž materiál pro Pytlákovu schovanku, legendární poválečnou parodii na filmový kýč. A že bylo čím se inspirovat! Všemi opuštěný sirotek, marně vzdorující nepřízni osudu, ušlechtilý profesor, ztracený rodinný medailonek s podobiznou a mnohé další symptomy pokleslé literatury pro paní a dívky směřovaly Fričovou zásluhou ke svému znovuvzkříšení. V okamžiku, kdy se na plátně objeví titulní hrdinka v podání Růženy Šlemrové, nastává náhlé vytržení z letargie a film získává alespoň jakýs takýs švih a vzpruhu. Šlemrová modeluje svou maloměstskou puritánku a pletichářku se všemi finesami svého dokonalého salónního herectví. Lze jen litovat, že její výkon ulpívá na povrchu jinak mizerného filmu, kterému v první řadě schází adekvátní scénář a vhodní spoluhráči s výjimkou Jana S. Kolára v malé, ale krásné roli hrdinčina nikdy nepřiznaného milence. ()
Zajímavosti (1)
- Filmovanie prebiehalo v meste Stará Boleslav. (dyfur)
Reklama