Režie:
Wojciech SmarzowskiScénář:
Wojciech SmarzowskiKamera:
Piotr Sobociński Jr.Hudba:
Mikołaj TrzaskaHrají:
Michalina Łabacz, Arkadiusz Jakubik, Wasyl Wasylik, Adrian Zaremba, Jacek Braciak, Tomasz Sapryk, Izabela Kuna, Kinga Preis, Jarosław Gruda (více)Obsahy(2)
Píše se rok 1939. Zosia Głowacká je z malé vesnice v jihozápadní části Volyně, obývané Ukrajinci, Poláky a Židy. Láska ji poutá k ukrajinskému mladíkovi, ale otec ji provdá za bohatšího statkáře Macieje Skibu, staršího vdovce s dvěma dětmi. Život vesnice drsně a tragicky mění náznak okupace Sovětského svazu fašisty, později židovský pogrom, příchod Němců a nepovedené ukrajinské snahy o vytvoření nezávislého státu. Další bolestí poznamenává místo vlna vojsk vítězící Rudé armády, genocidu – v níž lidé tu doslova mizí, mají na svědomí bandy Banderovců. Uprostřed tohoto moře nenávisti mladá Zosia trpí, ztrácí manžela, dočasného milence a zoufale se snaží zachránit své děti… Rodinné drama, válečné drama, národnostní tragédie. Příběh tisíců vesničanů, z nichž přežije jen několik stovek, je vyprávěný právě „skrze osud jedné ženy“, v němž se zrcadlí veškerá složitost tehdejší doby. Přes komplikovanost reality a faktů ponechává režisér možnost orientace v historických událostech, daří se mu prolnout hlavní linii vyprávění se zlomky dalších lidských osudů, stejně jako nechá diváka cele projít skrze bezpráví, násilí, lidskou bolest (v poslední čtvrtině je toho navršeného zla i násilí hodně) až k symbolickému, smírnému konci. Skvělý scénář plně naplnila mimořádná realizace, podpořená folklórními prvky, úchvatnou výtvarnou stránkou, mistrnou zkratkou v zobrazení násilných či bojových akcí, desítkami válečných scén. Působivá kamera se nebojí silné exprese při zobrazování jednoduchých či několikanásobných plánů scény. Ocenění zaslouží režijní vedení hlavní ženské role i hereckých představitelů desítek drobných postav... Wojciech Smarzowski vypráví o vraždění polských civilistů ukrajinskými nacionalisty v letech 1943–1944, které je známo jako volyňský masakr. Etnické čistky a genocida byly namířeny nejen proti Polákům, ale i Ukrajincům, kteří nebyli příznivci UPA a pomáhali Polákům, v malé míře i proti ruskému obyvatelstvu, Židům, Arménům a obyvatelům jiných národností žijících v oblasti Volyně. „Neodpouštělo se“ ani smíšené manželství... Přesný počet obětí není znám. Historici odhadují, že bylo zavražděno asi 50 – 60 000 Poláků a 2 – 3 000 Ukrajinců. Tyto zločiny byly páchány a organizovány Ukrajinskou povstaleckou armádou (UPA) a Organizací ukrajinských nacionalistů (OUN). (Česká televize)
(více)Recenze (388)
Film, u kterého i Verbala při tvorbě komentáře opustil jeho neodmyslitelný sarkasmus a ve velké míře i vulgarismy a to už je co říct. Syrové vyobrazení surové reality průběhu druhé světové v oblasti dnešní západní Ukrajiny, v té době Polska. Sice je to trošku jednostranný pohled, ale je fakt, že řádění Poláků nedosahovalo úrovně toho, co předváděli Ukrajinci. Škoda, že film minul jednu další podstatnou menšinu, která si tam před válkou spokojeně vegetila, a to českou. Našinec by tak pochopil proč tvořící se československé sbory s takovou vervou posilovalo tolik Volyňských Čechů. I tak polským autorům smekám kšiltovku a vyjadřuji díky a uznání. Je vidět, že od Katyně ve zfilmovávání svých národních křivd udělali ohromný pokrok. A stále mají dost materiálu na další takové filmečky. Teď by mohlo přijít na řadu třeba trojí dělení Polska. ()
Verbal řekl vše, co lze k tomuto dílu říci. A pochybovačům bych přál deset minut v reálu a budou tvrdit, že peklo musí být procházka rájem. ()
Něco tak sugestivního jsem neviděla roky. Nemohla jsem odtrhnout oči a přitom se na to nedalo dívat. Ještě teď - třetí den po zhlédnutí - se z toho vzpamatovávám. Mazec. ()
Země nasáklá krví... a vodkou. Jeden z nejděsivějších filmů vůbec. A přitom přes všechnu tu hrůzu víte, že realita byla ještě horší. Vadí vám pozvolný rozjezd? Ale právě to pozvolné přituhování, nejprve jen náznaky, postupné ubírání lidskosti tu či onde, to je na tom to děsivé... ta poslední půlhodina je "jen" výsledek. ()
Čekal jsem, že film bude končit obnovením sovětské Ukrajiny a zkrátka ukázkou toho, jak se dějiny neustále točí, že je všecko jenom změť režimů, ideologií, zločinů, předsvědčení a zájmů velmocí, které dříve či později zase zmizí... Takový film (kdyby takto skončil) by mohli pouštět občanstvu, aby se naučilo historické gramotnosti. Takhle (až na několik výjimek) to bylo jen polské obviňování sousedních národů z křivd proti němu (i když to byly nechutnosti na entou)... Poláci se obhájí, nacionalistické vody se rozvíří, ale jen málokomu z toho dojde, jakou roli hraje obecně ve společnosti nacionalismus, náboženství atd... Hledáte-li takový film, pak tedy zvolte Raja 1918: Porovnáním poznáte, jakou má mít úroveň historický film (skutečně) občanského státu. ()
Víceméně souhlas s verbal. Co mi chybělo je lepší příběh, chvílemi jsem si říkal, jestli nekoukám na nějaké gore. Gradování bylo slušné. Druhá věc je nic moc hudba. Tenhle film by si ji opravdu zasloužil. ()
Po dlouhé době film, který se mnou hnul stejně jako Jdi a dívej se. Film, u nějž není nutné hledat smysl, proč vlastně byl natočen, film, který v nás vyvolává otázky, jak a proč se z jednotlivců stává zfanatizovaný dav. Přestože popisuje dobu před víc jak půl stoletím, mluví do (o) naší současnosti. O historii Volyně jsem nevěděla, za bolševika se u nás o ní nemluvilo, protože Ukrajina patřila k Sovětskému svazu, dnes se opět nemluví, protože Ukrajina je „náš přítel“ a je nepřítelem Ruska... Režisér Smarzowski ukazuje nejen střídání moci a válečné utrpení obyčejných lidí, ale v našem českém kontextu velmi odvážně odhaluje, jací ve skutečnosti byli dnes obdivovani ukrajinští nacionalisté z UPA a OUN-B. Poláci mají evidentně větší hrdost a odvahu a nepřevracejí své dějiny podle aktuálního politického požadavku, jak je tomu u nás. V tomto kontextu je mnohem srozumitelnější, co se děje na východě Ukrajiny a je neuvěřitelné, že Ukrajinci u nás mohli svobodně mávat nacistickými banderovskými vlajkami a demonstrovat proti Rusům, aniž by se někdo z naší demokratické věrchušky proti tomu vyjádřil, neb se jim to hodilo do dnes požadovaného odporu proti Rusům. ()
Jedním slovem masakr. Poláci se toho nebáli a natočili něco, u čeho by ten rakouský talentovaný malíř, co měl štětku na špatném místě a vedl svůj boj, zbledl závistí. Závěrečná půlhodina je pro silné jedince. Společná Evropa je prostě blbost... ()
Krutější film jsem asi neviděl. Volyni škodilo příliš mnoho vedlejších postav, zorientovat se ve všech je umění, ale jinak je to tedy síla, sledoval jsem to, jak přikovaný ... ()
tak to je teda “síla”... A podle dostupných informací bude těch masakrů ve filmu asi jenom zlomek. Co všechno tam asi vyváděli ať už ukrajinci, náckové, bolševici, nebo i samotný poláci.. Hnus ()
Ty vole.. Nemám dalších slov. ()
Film, ktorý už nechcem v živote znova vidieť, podobne ako Slonieho muža. Ale raz za život určite treba. Možno ako povinnú projekciu pred ukončením základnej školy, skôr ako z niektorých detí vyrastú náckovia, islamisti, slniečkári a podobní fanatici... Aby videli, ako sa za pár týždňov môže zvrhnúť spolunažívanie dvoch národov a to sú ich predstavitelia rovnakej rasy a rovnakého kresťanského vierovyznania - stačí, že tí sú katolíci a tí zasa pravoslávni. Židia, Rusi a Nemci sú tam už iba čerešničkami na krvavej torte. Ešte nedávno niečo podobné prebiehalo reálne na Balkáne. V kontexte s týmto vyznieva myšlienka na integráciu miliónov opálenejších migrantov v historicky kresťanskej Európe, ako nápad šialeného Nera, ktorý chce po Ríme zapáliť aj celú Európu... ()
Nemám rád horory, ale tohle bylo tedy něco. Už dlouho jsem neviděl tak skvěle natočený film, ze kterého při jeho sledování běhá člověku mráz po zádech. Zejména při pomyšlení, že se to stalo resp dělo. Jenom jsme o tom nevěděli, protože se o tom nemluvilo, nepsalo a neučilo. Což je velká škoda, protože pak bychom události dějící se na východ od nás vnímali určitě jinak. Za mne plný počet 5* ()
A dnes musíte následovníky a vyznavače těch podlidských zrůd a jejich nelidských zločinů adorovat a opěvovat, jinak vás "demokrati" označí za fašistu (!) a můžete jít sedět na 3 roky! Běda jak ceknete něco jinýho, než říkali v tele-vizi! Máte přece svobodu, demokracii a taky tu svobodu projevu, tak držte huby, ohněte hřbety a šoupejte nohama do práce a z práce a co si myslet a říkat se dozvíte v televizi! Totální fašizace společnosti v plném proudu. Tupý hostitelský dobytek vedený na jatka u toho bučí a bečí oslavné řeči na své vládnoucí parazity, kteří je na ta vzájemná jatka vedou. Jatka, ve kterých se navzájem povraždí hostitelé pro zábavu jim vládnoucích parazitů. Stav fašizace společnosti je přesně v takovém stádiu, který předcházel válkám... ()
cit.: Tak pojďte. Napijeme se na Hitlerovo zdraví. Ten nám pomůže vytvořit svobodnou Ukrajinu. Slava Hitlerovi, slava Banderovi.opakujem, citujem. Drsný a naturálny film o tom, ako robí vojna z ľudí beštie. Zrelý na Oscara za cudzojazyčný film, skvelá filmárska robota. Každý národ má aj temnú minulosť či prítomnosť. P.S.: opäť cit.: Sláva Ukrajine, Hrdinom sláva, Smrť Poliakom....podotýkam, opäť citujem z filmu.... ()
Nepovedený sourozenec filmu jdi a dívej se ()
Film zobrazuje děsivé momenty pro Poláky, kteří žili na území dnešní Ukrajiny během II. světové války. Sám jsem si zjistil, že mnoho Poláků ani neví, co se v té době dělo. Film není jen o děsivých zvěrstvech, která byla páchána na Polácích. Film zobrazuje lásku (v mnoha podobách) v děsivé době. Film o prvním víkendu vidělo v Polsku přes 230 tisích diváků. Velmi dobrá práce režiséra, který se nebál otevřít téma, které v dnešním Polsku bývá tabu. Veliká škoda, že jsem tento film neobjevil v alternativních kinech v ČR. ()
Strašný film strašne dejiny ani sa mi nechce myslieť na to čo som videla.Pozerala som na tie strašne zábery a neverila že niečo takéto dokáže urobiť človek človeku..a tie deti...no myslím,že toto si viac nepozriem. ()
Takto sa nejako sa to má točiť. A Špilberg s tým svojím prosionistickým Šindlerom nech ide do péčka! ()
Reklama