Obsahy(1)
Tři epizody ze světoznámého humoristického románu Jaroslava Haška v proslulém loutkovém filmu Jiřího Trnky. Názvy jednotlivých epizod: Z Hatvanu do Haliče, Švejkovy nehody ve vlaku a Švejkova budějovická anabase. Vypráví: Jan Werich. (woody)
Recenze (66)
Jasně, Švejk, to je česká klasika, akorát by mě zajímalo, jakým zázrakem se dostal tento loutkový film mezi 300 nejoblíbenějších filmů?! Můžete mi to vysvětlit?! Za mě 55% ()
Oproti filmu o třídu lepší. Tenhle Švejk má skutečnou poetiku a ne ten trochu přihlouple hospodský nádech jinak výborné adaptace Karla Steklého. ()
Geniální animovaný film, kde se sešli dva špičkoví tvůrci. Jiří Trnka jako výtvarník a režisér, na druhé straně pak Jan Werich jako skvělý dabér, který bez problémů zvládal namluvit velké množství postav a výborně vystihnout jejich charakter změnou intonace hlasu tak, že vzniklo nadčasové dílo s poetikou, která vychází přímo z Jaroslava Haška a které je ve své výpovědi mnohem silnější než všechny hrané filmové verze. Snímek po výtvarné stránce vychází z Ladových ilustrací Haškova románu. Celkový dojem: 100 %. ()
O kvalitě Trnkova přetlumočení-přepodstatnění švejkovské látky nemůže být sporu. Souhlasím s názorem literárního historika Radko Pytlíka, že jde o dosud nejlepší zfilmování Haškova románu. V té souvislosti nejde nepřipomenout Werichovo namluvení, které je pro Švejka stejně nezastupitelné jako Ladovy ilustrace. Ke škodě věci není animovaný film více využíván pro realizace tzv. vážných témat; možnosti, které nabízí, do značné míry hraný film postrádá. Ale ani kvality Steklého zpracování a podle pověsti i prvorepublikové adaptace nejsou - nebo nemají být - špatné. ()
Spolupráce Trnka/Werich je jednoduše radostná, všechny tři kapitoly jsou tím pravým, co si tělo žádá. Konečně epizoda s kontuzsovkou je toho pravidelným důkazem. Z Hatvanu do Haliče, Švejkovy nehody ve vlaku a Švejkova budějovická anabase je tím, co na čem se Trnka i Werich shodli, 4. díl měl už vypracovaný scénář, ale Trnka byl již Haška syt. Nicméně kdo požaduje kvantitu a nedbá na kvalitu, vždycky si může pustit Látalův seriál na objednávku z 80. let. ()
Trnkův film je pro mě nejlepší filmovou verzí Švejka. Jedním z důvodů je, že hraný film si musel odpustit vypravěče děje a tím tak trochu zmizel v příběhu vždy přítomný Hašek, který dodával knize onen typický pitoreskní pohled na světodějné události. - Dalším důvodem jsou Trnkovy loutky, které vycházejí z Ladových malůvek a představují Švejka i všechny ostaní postavičky v podobě mnohem bližší té, kterou znám z knihy. Výrazová neurčitost loutek jen přesně koresponduje s nejednoznačností jejich jednání v knize. Psychologické pozadí jejich promluv i činností nám Hašek nikdy neodhalí. Z těchto důvodů se mi loutkový Švejk zdá být jeho nejadekvátnějším filmovým převodem. - Navíc však vnesl Trnka do děje svůj typický poetický ráz, který jeho loutkám nikdy nechybí. Stejně tak zajímavě doplňuje příběh Werichův trochu zamyšlený a trochu ironický tón vyprávění. ()
Poslušně hlásím, pane Oberleutnant, že by mě nikdy nenapadlo, nedát tomuhle skvostu plnou palbu. ()
Nechci nějak hanit slavnou verzi švejkovo dobrodružství s fenomenálním Rudolfem Hrušínským, ale to co mi nabídl Jiří Trnka a Jan Werich je genialita a pro mě jednoznačně nejlepší adaptace Haškova románu. ()
Hodnocení jednotlivých epizod: Z Hatvanu do Haliče ****, Švejkovy nehody ve vlaku ****, Švejkova budějovická anabase ***** ()
Loutkový Švejk mi tak úplně nesedí, a to ani od Jiřího Trnky. Nejlepší je na něm, Werichův projev. ()
Nejlepší filmový Švejk. Jednoznačně. ()
3 snad nejlepší epizody z úžasné knihy alkoholika Jaroslava Haška s úžasným komentářem rovněž alkoholika, ale už ne tak velkého, Jana Wericha. Úplně jsem si neslintal nad loutkovým ztvárněním, které mi navíc docela vadilo. Mnohem lepší byly kreslené scénky a uvítal bych spíše tohle provedení. Nicméně, komentář Jana Wericha tento nedostatek do určité míry kompenzoval. K tomuto dílu ani k tomu od Steklého s Hrušínským nemám větších výhrad a jistě by neměl ani Jarda Hašek. Navíc se jedná o kratičkou záležitost, takže nedostanete šanci se začít nudit. Slabší 4*. ()
(Hodnocení epizody Švejkova budějovická anabáze) ()
Zásluhou génia českého loutkového filmu Jiřího Trnky vznikla v polovině padesátých let adaptace legendárního Haškova románu, která je v hierarchii švejkovských filmů ceněna nejvýše. A nic na tom nemění skutečnost, že Trnka pracoval s loutkami a že z obsáhlého Haškova díla vlastně vybral pouze tři epizody. Opodstatňujícím kritériem úspěchu je zejména výtvarná podoba, záměrně podřízená klasickým ladovským ilustracím i fakt, že Trnka téměř nezasahoval do původního textu a tak vlastně obrazová část ilustruje spisovatelovo vyprávění, které pak znamenitě tlumočil Jan Werich. Tato verze osudů dobrého vojáka Švejka zároveň naznačuje, že nejschůdnějším a nejvěrnějším zachycením klasických děl evropského písemnictví je právě loutkové provedení, jak to široce dokládají i další Trnkovy filmy Staré pověsti české a Sen noci svatojánské. ()
4*+4*+5* - Tři vyrovnané a výborné kouzelné epizodky, kterým schází jediné, a to kompletní zfilmování obou knih Jiřím Trnkou. ()
Určitě nejlepší adaptace Haškova románu proti hranému filmu mají jednotlivé epizody (nejradši mám Z Hatvanu do Haliče) opravdovou haškovskou atmosféru. ()
O mnoho zajímavější zpracování než onen tolik protěžovaný a přeceňovaný "velkodvojfilm"... ()
Vtipné, roztomilé, zkrátka Trnka. A ten když se spojí s Werichem... ()
Švejk je sračka. ()
Na téhle adaptaci se sešly v podstatě největší osobnosti svých oborů, jaké Československo kdy mělo: Jiří Trnka, Jan Werich a Josef Lada. Mimojiné také Břetislav Pojar. ()
Reklama