Tvůrci:
Dan FogelmanHudba:
Siddhartha KhoslaHrají:
Milo Ventimiglia, Mandy Moore, Sterling K. Brown, Chrissy Metz, Justin Hartley, Susan Kelechi Watson, Gerald McRaney, Chris Sullivan, Alan Thicke (více)VOD (1)
Série(6) / Epizody(106)
Obsahy(1)
Seriál Tohle jsme my sleduje životy manželů Jacka a Rebeccy Pearsonových a jejich tří dětí, jež přišly na svět v den otcových narozenin. Kate a Kevin se měli narodit z trojčat, ale jejich biologický bratr zemřel při porodu. Rodiče však byli připraveni si odnést domů tři děti, a tak adoptovali dalšího novorozence Randalla, který se narodil ve stejný den a byl přinesený do nemocnice, když ho jeho biologický otec zanechal u hasičské stanice. Pilotní díl začíná v den šestatřicátých narozenin už dospělých sourozenců, z nichž každý se potýká s různými problémy. Kevin se prosadil jako televizní herec, ale není si jistý, kým vlastně je a kým chce být. Kate je obézní a nedokáže s tím nic dělat, dokud se během terapie neseznámí se stejně postiženým Tobym. Nejúspěšnější je Randall, který je partnerem ve velké firmě, ovšem celý život cítí zášť ke svému skutečnému otci, dokud ho blíže nepozná... Působivé drama je vyprávěno nelineárním, a tím pádem na sledování náročnějším způsobem. Volně se pohybuje ve třech časových úsecích – 1980 (narození dětí), 1987–95 (děti rostou), současnost (děti jsou dospělé) – v jedné scéně se tak můžeme dozvědět o úmrtí jednoho z aktérů, abychom ho vzápětí sledovali v jiném období. Silně napsané postavy jsou nesmírně živé, uvěřitelné, a přestože mají řadu negativních rysů, jejich postoje jsou vesměs pozitivní. Všechny jsou bezchybně obsazeny a přesvědčivě ztvárněny svými hereckými představiteli.
Milo Ventimiglia (nar. 1977) se prosadil zejména v televizi. Měl např. velké role v úspěšných seriálech Gilmorova děvčata (2001–06) a Hrdinové (2006–10). Za roli Jacka má dvě nominace na Emmy... Mandy Mooreová (nar. 1984) je známá především jako zpěvačka. Za postavu Rebeccy má jednu nominaci na Zlatý glóbus... Sterling K. Brown (nar. 1976) je veteránem americké televizní tvorby. Oceňovanou postavu advokáta Christophera Dardena, žalobce ve sledovaném procesu s O. J. Simpsonem, vytvořil v seriálu American Crime Story (2015–16). Za roli adoptivního syna Randalla získal Emmy, Zlatý glóbus a Cenu Cechu amerických herců (SAG); ty dvě poslední dokonce jako první afroamerický herec za hlavní úlohu v dramatickém seriálu... Chrissy Metzová (nar. 1980) se před obsazením do seriálu Tohle jsme my uplatnila jen v několika menších seriálových rolích. Za postavu Kate byla dvakrát nominovaná na Zlatý glóbus a jednou na Emmy... Justin Hartley (nar. 1977) se zatím uplatnil zejména v televizi. Dostal větší příležitosti v seriálu Smallville (2006–11) jako zelený lučištník Green Arrow a pak v populární mýdlové opeře Mladí a neklidní (2014–16). V seriálu Tohle jsme my ztělesnil postavu Kevina... Susan Kelechi Watsonová (nar. 1981) hraje také hlavně v televizi (mj. seriály Třetí hlídka a Louie). Postava Randallovy manželky Beth je zatím její největší příležitostí... Chris Sullivan (nar. 1980) má na svém kontě několik menších filmových rolí, ale i on se uplatnil zejména v televizi, např. v Soderberghově historickém seriálu z newyorské nemocnice The Knick, u nás nazvaném Doktoři bez hranic. Postava Kateina přítele Tobyho je pro něho zatím největší výzvou... Scenárista, producent a režisér Dan Fogelman (nar. 1976, New Jersey) se prosadil v roce 2003 jako jeden ze scenáristů sitcomu Jako rodina. Stal se kmenovým autorem studia Pixar, kde se podílel na úspěšných animovaných titulech Auta, Bolt – pes pro každý případ a Na vlásku. Začal se specializovat na komedie pro dospělejší publikum (např. Bláznivá, zatracená láska nebo Frajeři ve Vegas), ale největších úspěchů dosáhl v televizi. Po sitcomu o rodině mimozemšťanů v New Jersey Sousedi (2012–14) a historickém komediálním seriálu Galavant (2015–16) vytvořil v roce 2016 mimořádně úspěšný příběh trojčat Tohle jsme my, který byl vyznamenán řadou prestižních ocenění, mj. Emmy a Zlatý glóbus pro jednoho z hlavních představitelů Sterlinga K. Browna a nominace na Zlatý glóbus a dvě Emmy v kategorii dramatických seriálů.
(Česká televize)
Videa (3)
Recenze (71)
Když já vlastně nevím. Jsem ve 4. sezóně a nejsem schopna si utřídit myšlenky jestli je to dobré nebo ne. Místy se bavím, místy si říkám, že ty postavy jsou úplně hloupé. Herecké obsazení se mi líbí a kvůli tomu jsem i začala sledovat, jelikož Mandy Moore a Milo Ventimiglia jsou boží. Neříkám, že je to zlé, ale na mě postavy třech sourozenců působí jako tři bábovky, které mají mindráky už 20 let a ať už řekne kdokoliv cokoliv tak se na tom nic nezmění. Určitě se dodívám, ale jsem z toho stále v rozpacích. Dávám zatím 4 hvězdy, ale to jenom díky dvěma tahounům. Realisticky je to někde mezi 3 a 4, což je pro mě zklamání, když jsem měla ohlasy jaké to není skvělé a boží a člověk to musí vidět, protože prosmrká všechny kapesníky atp... ()
Výborný pilotní díl vystřídaly epizody, ve kterých se kolikrát zdánlivě nic moc nedělo, aby pár minut před koncem došlo k natolik dramatickému zvratu, že jsem s napětím čekala na pokračování. Zajímavá proplétající se dějová linie jednotlivých postav a různé časové roviny dodávaly seriálu na atraktivnosti, stejně jako problémy, které se tu po většinu času řešily. Bohužel, ke konci už jakoby tvůrci vařili z vody a některé z posledních dílů (ne však díl závěrečný) měly konzistenci nastavované kaše. 1. série 80%. ()
Americký rodinný eskapismus par excellance. Občas potřebujete něco, co je trochu (hodně) soapy, pokud je to zároveň chytlavě vyprávěné a jsou tam postavy, které baví. This Is Us má obojí a brečel jsem hodněkrát. A smál se. Byl jsem v s nima. Od výtečně vystavěného prvního dílu do závěrečné epizody, která je zbabělá a trochu mi naznačuje, že dál nevyhnutelně půjdeme dolů a budeme natahovat. Ale co, i kdyby byl seriál od druhé série poloviční, tu první mu to nevezme. Lehce nadstřelených, ale láskyplných 90 % ()
Tohle jsme my je taková moje srdeční záležitost. Hned od první epizody jsem propadla nejen té úžasné rodince, ale i jedinečnému stylu vyprávění a navýsost poutavé hudbě. Dojímám se téměř u každého dílu a rozhodně se za to nestydím, protože kdo z nás by nechtěl prožívat takovou rodinnou sounáležitost, jaká je tu k vidění. A je mi vážně šumák, jestli Pearsonovi představují prototyp spokojené americké rodiny, nebo je to všechno za vlasy přitažené. Člověk se potřebuje aspoň někdy trochu zasnít, obzvláště v dnešní uspěchané době, kdy jsou tradiční rodinné hodnoty poněkud upozaděné. (95%) ()
PILOT (100 %): Už hóóódně dlouho jsem nebyl z Pilotu tak nadšený - bylo tam tak nějak vše, co je třeba k tomu, aby seriál nalákal k dalšímu sledování. Postavy byly přehledně představeny, díl skvěle gradoval a závěr neskutečně mile překvapil. Celé to bylo civilní, netlačilo to zbytečně na pilu, ale přesto se dílu nádherně podařilo vyvolat emoce. Navíc herci jsou sympaťáci, režie přesně ví, co jak kde udělat a výborně zvolená hudba všemu dává třešničku na dortu. Pokud se i další díly ponesou v takovém feel-good stylu, tak budu asi brečet radostí! :) Vážně doporučuji, vypadá to na kvalitní dramedii s obrovským potenciálem. // 1. SÉRIE (100 %): Ano, brečím radostí! Sice miluju tento žánr a věděl jsem, že tento seriál bude pro mě, ale takovou pecku jsem opravdu nečekal. Za sebe můžu říct, že jsem ještě nikdy neviděl lepší první řadu. Naprosto jsem si zamiloval všechny postavy a stále nechápu, kde tvůrci sehnali tak sympatickou bandu herců. Scénář je skvělý a v každém díle mě zajímá každá minuta, takže to vždy uteče jako voda. Často jsem si říkal, že takovou úroveň si přece nemůže udržet každý díl, ale ano, může. Všechny díly si fakt udržely stejnou laťku (až to nechápu). V rámci žánru je to dle mého názoru i nadmíru autentické a realistické, skoro vždy dokážu naprosto pochopit jednání všech postav. Prostě absolutní nadšenost, sledování mě bavilo snad víc než můj vlastní život... :) Jsem také nesmírně rád, že se seriálu daří a tu mega sledovanost mu fakt přeju. Kéž by se televizní stanice a tvůrci seriálů probudili a začali točit více takových seriálů a nejen béčkové Sci-Fi pitomosti. Na další řady se samozřejmě neskutečně těším, jen doufám, že se už nevytáhly všechna esa z rukávu nebo že nepůjde kvalita dolů. Ale něco mi říká, že ne. Každopádně první řada je klenot, to už vím teď. // 2. SÉRIE (100 %): Naprostý vrchol seriálového rodinného dramatu (a možná nejen seriálového). Druhá řada je nejen ještě o chlup lepší než ta první, ale navíc definitivně potvrzuje, že má seriál potenciál klidně na X dalších řad. Pokud jsem se po první sérii trochu bál, že už se vytáhly všechna esa z rukávu a seriál nebude mít dost zajímavého materiálu pro další řady, teď už jen mlčky žasnu a těším se na další a další řady (které zcela jistě budou vzhledem ke sledovanosti). To postupné rozehrávání "minulost - přítomnost - budoucnost" je opravdu geniální tah. Jinak konkrétně druhá řada je samozřejmě neskutečně emotivní záležitost - třeba takový 14. díl Super Bowl Sunday vás samozřejmě rozseká na kousky... i když vlastně zdaleka nejen tento díl. Těch silných momentů je hned celá řada a asi nemá cenu vypisovat tu všechny. Jen prostě řeknu, že This is us naprosto MILUJU. // 3. SÉRIE (85 %): Trochu fňuk, ale naštěstí né až tak rapidně moc. Stále se mi to líbilo a stále na to nedám dopustit, ale buďme zase trochu objektivní a ruku na srdce: jedná se určitě o slabší řadu. Nějaké díly už prostě lehce nudí a zbytečně se natahují a nějaké příběhové linky (např. Vietnam) mě vyloženě nebavily a nestály na silném základu. Osobně mi přišla mnohem víc v pohodě druhá půlka seriálu, kde jsem ocenil i občasné vybočení ze zajetých kolejí (např. díl The waiting room) a také lepší práci s flashbacky/flashforwardy. Takže sečteno podtrženo: stále hodně dobré a kvalitní, ale moc doufám, že další řady budou trošku více originální, udělá se už potřebný krok vpřed a nebude to až taková sázka na jistotu. // 4. SÉRIE (100 %): Jupíjou. Naštěstí se nekoná nešvar klesající kvality a This is us servíruje opět skvělou řadu dokonce i s nějakou tou invencí (nové postavy, práce s časovými posuny apod.). Emoce jsou taktéž zpět v plné síle, takže se opět vesele dojímám i usmívám o sto šest. Tenhle seroš je fakt láska. // 5. SÉRIE (95 %): Doják pokračuje v plné jeho kráse. Rozjezd a dojezd byl možná lehce za očekáváním, ale mnohé epizody naopak udeřily o to silněji. Rozhodnutí o závěrečné šesté řadě mě překvapilo, ale na druhou stranu jsem i rád, že This is us zřejmě zůstane kvalitním počinem v celé jeho délce. Tato řada byla skvělá, dokonce i v určitých ohledech lehce (ale nenásilně) edukativní, což je určitě plus. Teď už jen doufat, že šestá řada nebude až příliš uspěchaná a seriál už jen udělá skvělou tečku, kterou si zaslouží... () (méně) (více)
Galerie (2 146)
Zajímavosti (12)
- Sophie (Alexandra Breckenridge) během hovoru s Kevinem (Justin Hartley) zmíní seriál Přátelé (od r. 1994) a film Amélie z Montmartru (2001). (Duoscop)
- Herec Kevina, který hraje jeho náctiletou verzi (Logan Shroyer), musel při natáčení nosit kontaktní čočky, neboť ve skutečnosti má značně světlejší oči, než herec dospělého Kevina (Justin Hartley). (veru_needy)
- V tomto díle zazněly písničky „Blues Run The Game“ od amerického folkového zpěváka Jacksona C. Franka a „Time After Time“ od Cyndi Lauper. (sator)
Reklama