Režie:
Iširó HondaHrají:
Akira Kubo, Kendži Sahara, Hiroši Tačikawa, Jošio Cučija, Hiroši Koizumi, Kumi Mizuno, Miki JaširoObsahy(1)
Partiu priateľov plaviacich sa na jachte pristihne búrka, odkloní ich z kurzu a poškodí loď. Pristanú na pustom ostrove, kde nájdu opustený, hubami obrastený vrak lode. Zistia, že to bola výskumná loď skúmajúca vplyvy radiácie na faunu a flóru, objavia neznámu pliesňovitú hubu Matango a prídu aj na to, že zmiznutá posádka jedla túto hubu a potom zošalela. Skupinka sa snaží nájsť jedlo a vodu bez toho, aby podľahla vábeniu húb. Samozrejme postupne podľahnú hladu a zjedia huby Matango so strašlivými následkami... (matriosa)
(více)Videa (1)
Recenze (14)
Pět chlapů a dvě ženský si vyrazí jachtou na moře, zastihne je bouřka a poté ztroskotají na pustém ostrově. Je však opravdu pustý? Najdou jiný vrak lodě, jenže posádka nikde není, v podpalubí je podivná plíseň a v jedné skříni objeví jakousi houbu s názvem Matango. Od této chvíle začíná boj o život, skupinka se mezi sebou hádá, přicházejí první potyčky a konzervy s jídlem docházejí. Na ostrově sice roste spousta druhů hub, avšak neradno je zkoušet ochutnat. Iširó Honda si od Godzill a jiných monster odskočil do říše flory a natočil hodně bizarní, halucinogenní, až surrealistickou houbovinu. Atmoška na ostrově je parádní a jak se zjeví první houbovníci, dostaví se i napětí. Musím pochválit krásný vizuál a trikovou sekci, horší je to s obsazením většiny postav. Každopádně originální pojetí psychologického monster hororu, kde si každý milovník mykologie jistě na své přijde. ()
Kdyby si to nehrálo na psychologický film nebo naopak tu ta psychologie postav byla dotažená a pořádná, tak jsem z toho filmu nadšený a nemám problém mu dát plný počet. Takhle ten problém mám, ačkoli nad přidáním té jedné hvězdičky pořád přemýšlím a možná to po dopsání komentáře změním. Jinak totiž Matangu nemám co vytýkat. Atmosféru a napětí to buduje sice pomalu, ale dost funkčně a kromě trošku utahané třetí čtvrtiny nemůžu říct, že bych se u toho jakkoli nudil. Postavy jsou docela sympatické, na ostrově se snaží přežívat celkem logicky a ani se moc nechovají jako pitomci, což taky cením. Natočené je to taky docela dobře. A hlavně se mi líbil ten úžasně ujetý příběh, který sice pořádně vyvrcholí až v závěrečných 15 minutách, ale nutno uznat, že jsou fakt hodně povedené. Včetně závěrů, který má takové zvláštní vyznění, které jsem u žádného hororu snad ještě nikdy neviděl. Navíc na dobu vzniku to vypadá docela dobře i vizuálně, včetně všech těch houbových kostýmů a masek, které do toho námětu svojí ujetostí taktéž slušně zapadaly. Na docela dost silné čtyři to vidím určitě, ale na ten plný počet zatím ne. Třeba až se mi to rozleží v hlavě tak ho dám, ale zatím to na něj opravdu nevidím. Každopádně mě to dost mile překvapilo. Silné 4* ()
Príklad, že Iširó Honda vedel vzbudiť hrôzy aj na menšej škále, ako boli jeho ,,kaiju,, projekty. Nepotreboval ku tomu nadrozmerné monštrá ničiace Japonsko, spokojil sa s vytvorením hutnej atmosféry ( podporovanej vynikajúcim dizajnom štúdiovej scény ) a hororových scén. Teda niečo, čo chýbalo rovnako ,,menšiemu,, snímku HALF HUMAN z roku 1955. Honda ( väčšinou ) vedel. ()
Honda byl fakt zvláštní týpek, který dokázal naprosto s přehledem balancovat mezi produkcí totálních konin, chytlavých divností a nadčasových artových genialit. Tenhle film patří spíše do těch chytlavých podivností, ale to nemyslím jakkoliv hanlivě. Je to parádní survivor drama-s náznaky studie lidské psychiky v krizové situaci-které s blížícím se finišem graduje do-až skoro překvapivě-temného horroru plného horečnaté bezvýchodnosti a šílenství... Když se na to člověk naladí, je to prostě hukot. ()
Problém tohoto filmu tkví v jeho rozpolcenosti. Na jednu stranu nabízí Iširó Honda klasickou blbinu s monstry (která jsou tradičně nápaditá a originální, tentokrát dokonce snová až kouzelná), na stranu druhou se ale pokouší o propracovanější psychologii postav a těm věnuje o mnoho více času než monstrům. Navíc se mu to ani moc nedaří. Film je to ale bezesporu zajímavý, hororových prvků sice neobsahuje mnoho (jeden uprostřed filmu, kdy se houbový člověk ukazuje jen v náznacích a pak na konci filmu). Ocenil bych také poměrně silný konec v blázinci, který jsem po vyčerpávající nudě na ostrově vůbec nečekal. Hondovi ale stejně nejvíc sednou klasické kaiju filmy, s tím se prostě nedá nic dělat. ()
Reklama