Režie:
Iširó HondaHrají:
Akira Kubo, Kendži Sahara, Hiroši Tačikawa, Jošio Cučija, Hiroši Koizumi, Kumi Mizuno, Miki JaširoObsahy(1)
Partiu priateľov plaviacich sa na jachte pristihne búrka, odkloní ich z kurzu a poškodí loď. Pristanú na pustom ostrove, kde nájdu opustený, hubami obrastený vrak lode. Zistia, že to bola výskumná loď skúmajúca vplyvy radiácie na faunu a flóru, objavia neznámu pliesňovitú hubu Matango a prídu aj na to, že zmiznutá posádka jedla túto hubu a potom zošalela. Skupinka sa snaží nájsť jedlo a vodu bez toho, aby podľahla vábeniu húb. Samozrejme postupne podľahnú hladu a zjedia huby Matango so strašlivými následkami... (matriosa)
(více)Videa (1)
Recenze (14)
Skvělá hororová sonda nejen do psychologie lidí během výjimečné situace (zde nedostatek jídla na pustém ostrově), ale zejména a hlavně obraz japonské společnosti na začátku 60. let. Ať to zní sebevíc hloupě musím konstatovat, že ve své době velmi kontroverzní Matango, je rozhodně mnohem "hlubší" snímek než se zdá. Nehledě na různé sociální komentáře a kdoví co ještě, Matango má prostě povedenou atmosféru i po 47 letech. Strachy přivírat oči asi nebudete, protože jak to tak u starých hororů už bývá, mnoho scén dnešním pohledem působí spíš úsměvně. Fanoušci klasického hororu a sci-fi atmosféru přesto ocení (už jen ten smích, ach ten smích). Vygradovaný a na svou dobu dosti silný závěr je toho důkazem. Ode mě jednoznačně palec nahoru a doporučení pro všechny svobodomyslné (open-minded je to slovo o které se tu snažím) fanoušky klasického sci-fi/hororu. btw Ještě dodám, že jde o adaptaci hororové povídky The Voice in the Night (William Hope Hodgson) z roku 1907, tedy autora který mj. inspiroval i samotného H. P. Lovecrafta. ()
Príklad, že Iširó Honda vedel vzbudiť hrôzy aj na menšej škále, ako boli jeho ,,kaiju,, projekty. Nepotreboval ku tomu nadrozmerné monštrá ničiace Japonsko, spokojil sa s vytvorením hutnej atmosféry ( podporovanej vynikajúcim dizajnom štúdiovej scény ) a hororových scén. Teda niečo, čo chýbalo rovnako ,,menšiemu,, snímku HALF HUMAN z roku 1955. Honda ( väčšinou ) vedel. ()
Po Varan the Unbelieveble jsem měl chuť si spravit chuť u Hondy a taky se stalo. Překvapivě tenhle film funguje slušně, nejedné se o nic převratného a některé scén jsou strašně směšné, ale film splňuje účel mě moc nenudil, i když se samotný příšery objevují celkem pozdě takže film dokáže sem tam nudit, ale nic hrozného, protože se ve filmu neustále něco děje. Atmosféra je solidní a celý ten ostrov je parádně udělaný. Když se na scénu objevý houbo lidi tak se člověk neubrání lehkému zasmání. Béčko na které se mi dobře koukalo ale znova bych si ho asi nepustil. ()
Do příjezdu na ostrov poměrně nezvládnutý úvod, upocené seznámení se s postavami... myslím, že se úplně dalo vynechat. Naopak od příjezdu fantastická atmosféra "hlavně nezešílet", podmalovaná velmi zneklidňující hudbou... Postupné ukázání, za jakou hranicí lidi rezignují sami na sebe... P.S. a fakt mě neprudí, že triky nebyly "realistické", protože byly úplně surrealistické, zcela v souladu se záměrem. ()
Honda byl fakt zvláštní týpek, který dokázal naprosto s přehledem balancovat mezi produkcí totálních konin, chytlavých divností a nadčasových artových genialit. Tenhle film patří spíše do těch chytlavých podivností, ale to nemyslím jakkoliv hanlivě. Je to parádní survivor drama-s náznaky studie lidské psychiky v krizové situaci-které s blížícím se finišem graduje do-až skoro překvapivě-temného horroru plného horečnaté bezvýchodnosti a šílenství... Když se na to člověk naladí, je to prostě hukot. ()
Reklama