Obsahy(1)
Slavný americký skladatel George Gershwin (26. 9. 1898 - 11. 7. 1937) se narodil v chudé rodině v Brooklynu. Od dětství projevoval hudební nadání a zároveň velmi toužil po úspěchu. Jeho cílem bylo prorazit v hudební branži, což se mu povedlo už v šestnácti letech díky písni Swanee. Největšího úspěchu a profesního uznání však dosáhl díky skladbě pro klavír a symfonický orchestr Rapsodie v modrém. Jeho největším přínosem pro moderní hudbu bylo spojení klasiky a džezu; kromě Rapsodie v modrém např. i ve skladbě Američan v Paříži či v operním díle Porgy a Bess. Jeho ambice však měly i odvrácenou stránku: právě ony například zmařily Gershwinův romantický vztah se zpěvačkou Julií Adamsovou.
Životopisný film režiséra Irvinga Rappera, nazvaný podle Gershwinovy nejznámější skladby, zachycuje osudy tohoto významného hudebníka od jeho dětství až po předčasnou smrt v necelých čtyřiceti letech. Film zasvěceně provází diváky jak životními peripetiemi George Gershwina a jeho blízkých, tak především hudebním světem tohoto génia. Součástí filmu je i zkrácené koncertní provedení Rapsodie v modrém. Zajímavostí je, že dekorace v sekvenci s představením Porgy a Bess je přesnou kopií původní výpravy, vytvořené pro broadwayskou inscenaci této opery v roce 1935. V hlavní roli debutoval Robert Alda, otec herce Alana Aldy. Film získal dvě nominace na Oscara v kategoriích Nejlepší hudba a Nejlepší zvuk.
(oficiální text distributora)
Videa (1)
Recenze (20)
Slyšel jsem Rhapsody in Blue, jakož i několik dalších Gershwinových věcí onehdy v Rudolfinu (v nádherném podání lucemburského symfonického orchestru) a samozřejmě v nekonečném množství různých interpretací (jako asi každý) - ale dal bych snad rok svého života, abych se mohl účastnit prvního uvedení ve 20. letech. Chtěl bych být jedním z těch zmatených diváků, netušících, že jsou svědky historického okamžiku. A to přesto, že je to strašné klišé: Genius se setkává s nepochopením průměrných současníků, nakonec však díky vlastní píli a vytrvalosti prorazí. Klišé, na němž je založena určitě většina životopisných snímků, včetně Rapsodie v modrém. Ta však nabízí mnoho zajímavých okamžiků: Gershwin senior, posuzující důležitost synových skladeb podle délky trvání, naměřené během koncertu na hodinkách; okamžik, v němž Gershwinův učitel hudby vysvětluje, v čem tkví důležitost gigantů klasické skladby; The Man I Love v šarmantní francouzské verzi; zajímavá obrazová interpretace An American in Paris... George Gershwin sám je ve snímku vykreslen jako dobrotivý, ale totálně sebestředný génius, snažící se využít každou minutu svého života, byť často nepříliš štastným způsobem. Celkově se mi tento filmový portrét zdá být - přes mnoho much, které by se zde jistě daly najít - velmi podařeným. ()
Film sám o sebe by vôbec nebol zlý, ale čo z neho robí významné dielo je práve Gershwinova hudba. A myslím si, že vo filme o živote hudobného skladateľa to vôbec nie je zlé znamenie. Navyše oceňujem, že som vďaka snímku Rapsódia v modrom získala nový pohľad na Gershwina a jeho dielo. Nikdy predtým som o ňom totiž nepremýšľala ako o priekopníkovi čeliacemu predsudkom súčasníkov či ako o "hlase Ameriky", pretože vždy sa mi javil len ako jeden z moderných klasikov (aj keď jeden z najlepších), ktorý je zhodou okolností aj Američan:-) ()
"Life is a lot like jazz... it's best when you improvise" - George Gershwin. Tento "pamětnický" (černobílý) snímek je doslova napěchovaný úžasnou hudbou americký skladatel George Gershwin, a už jen z tohoto hlediska je to lahůdka. Film samozřejmě nezapře dobu svého vzniku (viz třeba delší pasáž beze slov, kdy za zvuků Gershwinovi světoznámé skladby Američan v Paříži sledujeme vznik této skladby během skladatelova pobytu v tomto městě). Dnes by se asi takto životopisný film natočit nedal, což platí i pokud jde o lineální způsob vyprávění pokrývající v zásadě celý Gershwinův umělecký život (chybí snad jen jeho angažmá na poli filmové hudby pro Hollywood). Tohle má samozřejmě dopad na celkovou stopáž, která je už skoro na hraně. Ale naštěstí, jak jsem už psal hned úvodu, je zde všechna ta nádherná Gershwinova hudba, která má tu moc vzbudit v člověku opravdu silné emoce. ()
Film jsem viděla po válce asi v r.1947. Jedná se o životopisný film skladatele Georga Gershwina. Nakolik pravdivý a nakolik upraven scénaristou a režisérem, to už dnes nezhodnotím. Vzpomínám si, že mě neuchvátil ani tak děj, protože "zamilovaných filmů" zde bylo z americké produkce do r.1948 habaděj, ale hudba byla originální a nádherná. Byl to klasický americký jazz ve formě klavírního přednesu za doprovodu orchestru. Ústřední melodie "Rhapsody in Blue" byla tak úchvatná, že jsem kvůli tomu viděla film 3x. ()
Rapsodie v modrém je vskutku dokonalý životopis, jaký jsem dlouho neviděl. Abych se přiznal, tak život pana Gerschwina jsem dosud neznal, avšak o to více mi melodie jeho skladeb připadají povědomé. Gerschwinova tvorba je průkopnická, dynamická, svěží... no prostě to je Amerika. Tedy spíše nová Amerika, jakou dosud lidé neznali. Filmu nemám prakticky co vyčíst. Skvělé je obsazení v čele s Robertem Aldou - otcem ještě slavnějšího Alana. Pozadu nesmí zůstat Joan Leslie, u níž obdivuju (stejně jako u ostatních hereček z 30.-50. let) její neumělou přirozenou krásu, která se u dnešních hereček s dvaceticentimetrovou vrstvou make-upu hodně těžko hledá. Také oceňuji "himselfy" Ala Jolsona a Oscara Levanta, kteří jsou mi odněkud povědomí, ale nevím odkud. Když to tak zpětně vidím, Rapsodie v modrém je opravdu vydařený film a myslím si, tedy spíše doufám, že pan Gerschwin by byl spokojený. ()
Galerie (3)
Zajímavosti (3)
- Robert Alda v tomto filmu debutoval. (Pumiiix)
- Na filmovém festivalu v Cannes v roce 1946 byl snímek nominován v kategorii nejlepší film. (Terva)
- Reřisér Irving Rapper si přál, aby George Gershwina hrál Tyrone Power. Ten se ale nemohl role ujmout, protože v té době sloužil v armádě ve 2. světové válce. (Marek#33)
Reklama