Režie:
Tobe HooperKamera:
Eliot RockettHudba:
Serge ColbertHrají:
Mark McLachlan, Caitlin Martin, Chris Solari, D. W. Reiser, Julie Mintz, Adam Gierasch, Rhett Wilkins, Terrence Evans, Harrison Young, Greg Wayne (více)Obsahy(2)
V srdci překrásné australské divočiny číhá na skupinku vystrašených turistů nebezpečný predátor. Pokojná výletní plavba se nečekaně změní v boj o přežití. Turisti v čele s mladou kapitánkou lodě a charismatickým novinářem, uvíznou na malém ostrůvku uprostřed řeky. S nocí přichází příliv a stoupající hladina vody snižuje šance na prežití. Vlézt do vody znamená jistou smrt. Zápas s časem a strachem, z toho, co čeká pod hladinou, vede skupinu k zoufalým pokusům dostat se bezpečně na vzdálený břeh řeky. Ne všem se to ale podaří... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (111)
Zprvu celkem neškodný film, který se změní v peklo jak pro protagonisty, kteří hrát neumí, nejsou herci a nevypadne z nich nic než tupý výraz a idiotské hlášky tak pro diváky, kteří se na tohle všechno musí dívat. Nemluvě o krokodýlovi, který je sympaťák od začátku do konce a přál jsem di aby všechny zabil, což se nakonec nestalo takže! Jako sladkou pomstu uděluji 0% ()
Kdepak thriller, natoz pak horror. Pod titulem by mel byt odkaz Slatanina/Pokus o komedii. Ansambl extra nesympatickych teenageru je postupne rozkousavana animovanym jesterem, bohuzel v pomalejsim tempu nez je zadouci. Ve spanku mi zabranily jen zertovne napady animatoru, ze kterych musim zminit preskok krokodyla pres lodku v nekolikametrove vysce, zakonceny jakousi vyvrtkou. Kdysi jsem si lamal hlavu, proc se takovehle filmy vubec toci, ale od te doby, co jsme s kamarady zavedli horrorove vecirky, venovane beckovym a nekdy i ceckovym filmum, jim musim jakys takys smysl priznat. Ta hvezda je jen za to, ze jsem si predstavil tenhle film jako vecirkovy a domyslel si kolektivni pochechtavani. ()
Postavy byly tak nesympatické, že se krokodýlovi vůbec nedivím že je chtěl sežrat. Udělal bych to taky. Jinak to celkem šlo, až na ten konec, kde toho simulanta vozili v kolečku, krokodýl skákal jako delfín přes člun a vyvrhával zpátky sežrané postavy. Nejvtipnější scéna byla jak přeživší skupinka tří hrdinů číhala nenápadně za keři se špičatýma klackama na desetimetrového krokodýla. Aligátoří série je proti této krokodýlí zárukou kvality. ()
Achich ouvej, táta dlouhej... Učím se omezovat udílení odpadních hodnocení a naopak na každém filmu hledat alespoň něco pozitivního. Na tomto krokodýlím armagedonu však shledávám jediným pozitivem skutečnost, že má konec. A to mi, nezlobte se na mě, přijde poměrně málo. I když, jak tak těkám pohledem po zdejším hodnocení, asi se na mě moc zlobit nebudete... :-) Špatně bylo úplně všechno. Jeden nesmysl vedle druhého, snad ani nemá cenu snažit se je vyjmenovávat. Kdyby se tomu alespoň dalo vysmát, ale úsměv mou tvář nezaplavil ani v okamžiku, kdy se zmutovaná krokodýlí nadsamice odpíchla ode dna, a nad hladinou při dvojitém axelu sežrala kormidelníka i s motorem. Držím si palce, aby mě ani nenapadlo koukat na dvojku... :-) ()
Pozor, budu spoilovat. Vím, že je to nečestné a nesportovní, ale nemůžu jinak. Tak tedy, banda idiotů utíká před krokodýlem půl dne od jezera, ale je to naprosto marné. Nejde ani tak o to, že se po té strastiplné tůře nedostanou od inkriminované vodní plochy dál než 50 metrů, nemožnost úniku totiž tkví ve všudypřítomnosti krokodýla. Ten, pokud se zrovna nevyvaluje ve vodě, tak alespoň číhá na lesní cestě, pokud není tam, je určitě za stromem, či v houští a jestli ani tyto destinace nejsou správné, je nutné jej očekávat na záchodě. Kdyby vedle jezera stál mrakodrap, krokodýl by se bezpochyby opaloval na střeše nebo jezdil výtahem, minimálně by ale byl ve vstupní hale na recepci. V případě, že by se prchajícím podařilo nějakou náhodou nastoupit do letadla a odletět na Aljašku, na letišti by na ně čekal krokodýl. Tak se totiž kroutí krokodýli. Ale ten film určitě stojí za to vidět. ()
Reklama