Režie:
Juraj LihositScénář:
Dušan DušekKamera:
Dodo ŠimončičHudba:
Gábor PresserHrají:
Jaroslav Šmíd, Barbora Bobuľová, Pavel Nový, Jozef Kroner, Vilma Jamnická, Ivan Palúch, Roman Ferienčík, Mária Hojerová, Michal Rovňák, Karel Hoffman (více)Obsahy(1)
Komediálne ladený príbeh o prvých krokoch dospelosti. Priemyslovák Vojto sa vyrovnáva s vážnou rodinnou situáciou, so strachom o mamu, ktorá v nemocnici čaká na operáciu. Otec je zaneprázdnený a Vojto sa so svojím dedkom stará o päťročného brata. Sny, predstavy a prvé záchvevy lásky k spolužiačke Katke sú však také silné, že aj popri rodinných starostiach ich dokáže Vojto intenzívne prežívať. Slovenský hraný film o prvej láske, o sklamaní a nájdení cesty, predovšetkým k sebe samému. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (14)
Juraj Lihosit natočil ďalší film z pera Dušana Dušeka. Vlakári nie sú taký bezprostredný ako Sojky v hlave ale aj tak sú príjemným spestrením slovenskej kinematografie, práve na sklonku doby, kedy sa všetky cenzúry vytratili. Šmíd je sympaťák a darí sa mu utiahnúť celý film. Ale čo je najväčším ťahúňom tohto filmu je Barbora Bobuľová. To je jedno nádherné dievča, do ktorého je neuveriteľne ľahké sa zamilovať. Bohužiaľ chybou filmu je pre mňa niekoľko dejových línií navyše a ich neuzatvorenie. Dušekov štýl pre vykreslenie malého dedinského mikrokozmu s pamätnými postavičkami je tu načrtnutý, ale presah, alebo akúsi pamätnosť okrem hlavnej ľúbostnej línie nemajú. Línia matky a otca je značne nedotiahnutá, rovnako ako aj línia spolužiakov. Ale inak je to zábavné, hravé a s bradavkou Barborky. Určitým spôsobom si človek od slovenského filmu nemôže želať viac. ()
Príjemné prekvapenie po rokoch. Snímok podľa scenára Dušana Dušeka sa vyznačuje zmyslom pre cit, vtip, prvú lásku či sklamanie, je skutočne dobre odpozorovaný. Určite by sa dalo polemizovať nad nerozvinutými motívmi ( matka, otec ) a z tohto pohľadu mohla byť väčšia minutáž, ako náčrt však motívy fungovali aj tak. Potešili exteriéry, drvivá väčšina filmu sa natáčala na Záhorí. ()
Dušek s Lihositom rozumejú mladej duši a tak rovesníkom Vojta sa určite film musel koncom 80. rokov páčiť. Predstava lásky s najkrajším dievčaťom v triede, snívanie o nej a zhmotnené predstavy v podobe bozkov a dotykov. Opäť tu máme jablká ako v Sojkách v hlave, čo už na druhý krát považujem za trochu nešťastné opakovanie rovnakého motívu. Scenár je značne voľný, síce je tu všetko, čo môže mladých ľudí trápiť, ako chorá mama, otec alkoholik, mladší brat a problémy v partii, ale tie sú všetky iba ukázané miesto toho, aby prechádzali vývojom k nejakému uzavretiu. Na druhú stranu toto je iba začiatok života, tak prečo niečo uzatvárať. ()
Takový milý a sympatický malý film, neprávem trochu zapomenutý. Silnou stránkou filmu je jeho velká autenticita a citlivost v zobrazení intimních scén. Jen vám nesmí vadit, že se tu toho mnoho neděje, je to jen takový výsek ze života vesnického kluka, kde se odehrávají jen běžné věci a žádná velká dramata či události. ()
Dospívající Vojto (J. Šmíd) by rád rozvíjel zpola vysněný vztah k pohledné spolužačce Katce (jen okrasný výkon K. Bobuľové), daleko víc než kamarády ze školy je však „vyrušován“ péčí o malého bratra a starostí o hospitalizovanou maminku. Otec (poněkud nesrozumitelná postava P. Nového) dojíždí ze zaměstnání jen občas a stárnoucí, byť křepký děda (J. Króner) též všechno nezastane. Nahořklá komedie pro mládež s mírně poetickými ambicemi, sympatickým výkonem v hlavní roli a spolehlivým J. Krónerem, trpí však pozdně normalizačním pobytem mimo prostor a čas a především celkovou uměleckou neurčitostí, která z něj činí zapomenutelný snímek. ()
Galerie (3)
Zajímavosti (4)
- Filmový debut herce Jaroslava Šmída. (M.B)
- Film sa natáčal v nasledovných lokalitách: Bratislava, Záhorská Bystrica, Záhorská Ves, Šaštín - Stráže a Stupava. (dyfur)
- V čase 0:50:35, kdy otec (Pavel Nový) se synkem pospávají před puštěným televizorem, jsou na obrazovce záběry honičky z parodie Adéla ještě nevečeřela (1977). (Ganglion)
Reklama