Režie:
Duccio TessariKamera:
José F. AguayoHrají:
Franco Nero, Eli Wallach, Lynn Redgrave, Horst Janson, Gisela Hahn, Dan van Husen, Marilù Tolo, Mirko Ellis, Eduardo Fajardo, Carla Mancini, Víctor Israel (více)Obsahy(1)
Samozvaný ruský princ (Franco Nero), mexický bandita (Eli Wallach) a radikálna írska novinárka (Lynn Redgrave) sa spojili počas mexickej revolúcie, aby našli šťastie a slávu. (westerns)
Recenze (11)
Nechce se mi věřit, že Tessari se snížil k takové podbízivé vykrádačce předchozích italowesternů, hlavně mistrovského "Hodný, Zlý a Ošklivý", a uchýlil se k vlažnému hybridu žánrů - vystihl to přesně Kubaso. Bohužel, výsledkem není ani western, ani komedie, ani dobrodružství - ani vtip. Jen podprůměrné dílko eurowesternu, který koncem 60. let vyčpěl a začal hledat jiné cesty, v tomto případě eklektickou a komediální. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $170,000║ ()
Tak bláznivě brutálně rychlé... :-) ()
Dopredu napisem, ze to bola hodne plana variacia a kopirka Leoneho filmu Hodny, Zly a osklivy. Reziser Ducio Tessari /Tony Arzenta/teda stupil vedla. Humor nefunguje, nie je sa na com zasmiat, a na western je to pomale, utahane, bez prestreliek a s az vatovo planymi dialogmi : 40 % ()
Až tak špatný to není, ale patří do kategorie B ()
Tvůrci si asi řekli, že vykradou "Hodného, zlého a ošklivého", "Companeros", "Žoldnéře", "Kapsy plné dynamitu" a dokonce i "Djanga", přihodí dvě herecké ikony a budou předstírat, že jde o parodii. Bohužel po většinu času zoufale nevtipnou a těžkopádnou. A děj, který se motá kolem notně obnošeného tématu mexické revoluce a pátrání po zlatě, tomu nijak nepomáhá. Ke kladům patří Tessariho režie, jež v akčních scénách věrně imituje Corbucciho styl, a vcelku sympatické výkony Eliho Wallacha a Franca Nera, kteří ovšem již poněkolikáté hrají stejné postavy. Hm. Takže ani mezi tím lepším, co film nabízí, nelze najít ani střípek originality. On to není vyloženě špatný film, poměrně slušně odsýpá, ale ten absolutní nedostatek invence je po celou dobu jeho trvání příšerně ubíjející. ()
Tedy, pokud má být tento film výcucem HZaO, Compañeros a Kapes plných dynamitu, objevuje se v něm věc, v níž na něj nemá dokonce ani poslední ze zmíněných. A asi ani žádný jiný sw. Je hrozně krutý. Je tak násilný. Ale jakým způsobem... Místo přitroublých šaškáren, které by se daly od (zřejmě) lehce komediálního Ducciova westernu čekat, je tady psychický mráz, krutá zábava, vyžívání se v násilí bez důvodu a z humoru pouze mrazí. Tolik a zvláště nevinných, bezbranných a zcela neodůvodněných a neopodstatněných obětí nelze najít v žádném třeskutém dramatu. V hlavní roli Eli Walach (štěstí pro Hodného a Zlého, že tu nejsou), Franco Nero (štěstí pro Vasca, že tu není) kteří snad mají budit dojem, že jako mají něco z Tuca a Tučňáka, leč nezmůžou nic. A když se k nim přidá podivná revolucionářka, nastává drsný začátek konce. Stavím se k filmu tak, že nevím, co k němu. Kombinace pochybné zábavy ale v kontextu s tak neúměrně, nevhodně a nepochopitelně brutálním násilím praktikovaným ústředními hrdiny nejde vůbec k sobě. Komedie? Při níž zatuhne úsměv na rtech a obnoví se týden po skončení filmu. Vážný film? Přesněji řečeno, jako kousek trhlého Tessariho toto vlastně vůbec nepůsobí. Měl už různé sklony, ale pro takovou brutalitu ne, pročež doufám pro jeho dobro, že film nechal natočit někoho jiného (a sám si šel patrně doléčit slepé střevou, jež mu už patrně nedovolilo natočit pro něj taktéž zcela netypický kus Ringo se vrací - dnes to ale bohužel svěřil někomu docela jinému). Jediná, opravdu jediná světlá věc, která se mi jí původně tedy zdála být, byly Rusovy kozácké hodinky a jejich znělka, a i ty zafigurovaly v jedné z nejhorších částí, kde se po fingované komedii na diváky vrhne tak prachsprostá hra na city, že se to nedá strávit... Za oba hlavní představitele a Fajarda mne mrzí to psát, ale je to násilí nejkrutějšího stupně (a to proti násilí jinak nebývám ani omylem) a zamýšlená humornost podporuje odpor k hrdinům, kteří jsou nuceni podivným scénářem dělat velmi podivné, zákeřné, a naprosto charakteru spaghetti neodpovídající věci. Mrzí mne. ()
Solidně obsazená parodie italských westernů je eklektickou vykrádačkou motivů z nich.(max.50%) ()
Dlouho jsem váhal, jak se k tomu postavit. To co píše Kubaso o těch vykrádačkách, je nespornou pravdou. Navíc ty přestřelky, kdy Wallach dvěma ranami z brokárny zlikviduje kulometné hnízdo, už mají daleko k Corbucciho nadhledu a tančícím finesám po zásazích kulkami. Jenže pravdou je, že oba hlaví představitelé stále jedou s přehledem a několik geniálních forů táhne kvalitu nahoru (jeho matka zemřela na infarkt hned po porodu, tak byl ošklivej:-D). Zkrátka jsem se bavil. 65% ()
Je to ujeté, je to nerealistické a místy to připomíná spíš grotesku než western, ale já jsem se bavila. Půlka děje vykrádá Hodný, Zlý a Ošklivý a zbytek jsou komediální eskapády Eli Wallacha (ten taky vykrádá svou roli Tuca z Hodný, Zlý a Ošklivý, ale já mám pro něj slabost a odpouštím mu to), který se nedopatřením stane jednou z vůdčích osobností Mexické revoluce. Celé je to hodně průměrné, ale svým způsobem roztomilé a hlavní představitelé mají mezi sebou skvělou chemii. ()
Další politický western. Franco Nero a Eli Wallach mají mezi sebou skvělou chemii. Oba neochvějně patří mezi kovbojové legendy. Příjemná hudba Ennia Morriconeho, jo tenhle určitě patří mezi nadprůměrné westerny. ()
Reklama