Režie:
John HoughScénář:
Richard MathesonKamera:
Alan HumeHrají:
Pamela Franklin, Roddy McDowall, Clive Revill, Gayle Hunnicutt, Roland Culver, Peter Bowles, Michael GoughObsahy(1)
Nechte svůj rozum přede dveřmi! Pekelný dům. Zahaleno mlhou a tajemstvím je místo živoucího zla a vražedného teroru. Roddy McDowall v čele obsazení vzrušujícího hororu a čtyřech vyšetřovatelích a temnotě obklopující sídlo, které oni sami nazvali "Mt. Everest všech strašidelných domů". Odvážná čtveřice se pouští do riskantního podniku a chce vypátrat a odhalit jeho tajemství. Všichni musí projít hotovým utrpením, setkat se s vraždou a s tím, co pro ně nachystali duchové obývající toto hrůzné místo, aby přišli na to, že pravda je může dovést k šílenství. (Bonton Home Entertainment)
(více)Videa (1)
Recenze (65)
Očarujúca tematizácia strašidelného domu (túto tému doslova zbožňujem), zo začiatku mi máličko pripomínajúca o 10 rokov starší THE HAUNTING - oba filmy sú podľa literárnej predlohy, príbeh zachytáva skupinu odborníkov na paranormálne javy a točia sa okolo ženskej postavy. Toto zdanie sa začalo po chvíli strácať a Legenda... gradovala až ku koncu, ktorý zapôsobil rozpačito. 80% ()
The Legend of Boring House. Takže: 1. neskutočne ale neskutočne nudné 2. postavy sa správajú ako banda dementov, ktorí prišli do strašidelného domu, no tvária sa akoby otvárajúce sa dvere a lietajúce predmety (presne tak, to najlacnejšie klišé žánru) bolo niečo normálne 3. celý príbeh je o vedeckej (!) eliminácii viacnásobných (!) zlých duchov v dome 4. záverečná pointa by aj mohla byť úchylne zaujímavá, ak by ju nakrútil niekto zručný... možno. Len pre masochistov žánru. ()
Přiznávám, že jsem vydržel 30 minut a vzdal to. Stačilo totiž zavřít oči a poslouchali jste jakousi divnou rozhlasovou hru. Film za to samozřejmě nemůže, můžou za to naprosto diletantští debilové, kteří vyráběli český dabing tohoto filmu. Krom naprosto nepřirozeně hlasitých dialogů (včetně občasného jíkání a polykání a mlaskání a jiných pazvuků, vydávaných dabujícími čudláky - to je tedy zážitek...) tam totiž krom vyloženě hlučných scén bez hlasů neslyšíte prakticky žádné(!) zvuky(!!) ani nějaké ruchy(!!!), vytvářející atmosféru filmu - natož atmosférického hororu... °-(( . . . Děs a běs, tahle prasečina by měla vstoupit do legend o pekelném českém dabingu. Docela by mě i zajímalo, z jakých zdrojů sledovalo tenhle film oněch 128 nicků přede mnou, že byli schopni nějak subjektivně hodnotit >film< a ne jeho televizácký bezzvučný paskvil! - - - - - (Poprvé s natěšením počato a z výše uvedených důvodů nedohleděno 13.3.2011 na tv >Pr(im)ase< , nehodnoceno, nekomentář zde jako dvanáctý - 13.3.2011) ()
Kvalitni ducharina o strasidelnem dome se vsim, co k tomu patri. Dostatecne ponure sidlo, zavoje mlhy, vydeseni a tajemni navstevnici, podivne zvuky a samovolne se pohybujici predmety. Proste idealni. Navic je to cele natoceno opravdu uchvatne, kamera je vyborna a herci naprosto presni, skvela je hlavne Pamela Franklin jako mlade medium. To vse by ukazovalo na jednoho z nejlepsich zastupcu subzanru, bohuzel konec je tak podivnej, ze jsem se neubranil smichu. Nektere repliky proste zneji smesne, byt by je herci pronaseli se sebevaznejsi tvari. Skoda toho, ale holt je to tak nejspis i v Mathesonove predloze. I tak jde o hodne silny nadprumer. ()
Není žádným tajemstvím, že osobně preferuji starší kousky před těmi novějšími a to hlavně z několika důvodů. V té době se filmaři museli spoléhat na své šikovné ruce a ne na mnohdy hnusné a otřesné digitální efekty, mnoho scénáristů přišlo s originálními náměty, často si museli vystačit s nepříliš velkým rozpočtem, a přesto dokázali vytvořit nezapomenutelnou atmosféru i příběh. Legendu pekelného domu sice nepovažuji za úplný TOP ve svém subžánru, ale i tak jde o lehce nadprůměrnou duchařinu, která rozhodně není žádnou ztrátou času. Diváky jistě okouzlí především ponurost samotného sídla, které již samo vzbuzuje hrůzu a to ještě nepřišel na řadu zlý duch, který ho již řadu let obývá a nechce být nikým rušen. Je pravdou, že dost velká část filmu je ukecaná, ale mluví se zde hlavně o pochmurné minulosti tohoto místa a jeho divném majiteli. Což mě samotného docela zaujalo a má představivost začala pracovat na plné obrátky (orgie, dvě desítky mrtvol, pohřešovaný majitel). O něco horší už to bylo s dialogy mezi jednotlivými postavami, kteří si dost často něco vyčítali a na své hádky dostávali na můj vkus až zbytečně moc prostoru. Páč to mě zas až tolik nezajímalo. Já se těšil vždy na chvíle, kdy se ke slovu přihlásil samotný dům a temné síly, které jej obývaly. Tu práskly dveře, tu zazněli podivné zvuky, tu se zas duch mihl pod peřinou, předměty létali přes celou místnost, děvčata odhazovala svršky proti své vůli…Nu co si budeme povídat, tohle už byla ta zajímavější část. Stejně jako útok a osud černé kočky v konfrontaci s Pamelou Franklin. Největší smůlou však je, až moc zbrklý a lehce nepovedený závěr, který jak vidno dle ohlasů diváků nezklamal jen mně. ()
Reklama