Režie:
Guðmundur Arnar GuðmundssonScénář:
Guðmundur Arnar GuðmundssonKamera:
Sturla Brandth GrøvlenHudba:
Kristian Eidnes AndersenHrají:
Baldur Einarsson, Blær Hinriksson, Diljá Valsdóttir, Katla Njálsdóttir, Søren Malling, Nína Dögg Filippusdóttir, Gunnar Jónsson (více)Obsahy(1)
V odříznuté rybářské vesnici začíná léto, které změní životy zdejších otravujících se teenagerů. Thor a Christian jsou nejlepší kamarádi. Jednoho ničí jeho starší sestry a fakt, že holkám připadá jako malý kluk, druhého trápí věčně opilý otec a pocity, o kterých netuší, zda mohou být opětované. Empatický a sebejistě živelný debut o přátelství a dospívání v melancholických scenériích Islandu. (Febiofest)
(více)Videa (2)
Recenze (41)
Co mají společného kamenné srdce a kamenná ryba? Kamenná ryba, kterou chlapci vyloví na počátku filmu, je pro ně něčím divným, nečistým, odporným, co si zaslouží smrt. Kamenná ryba je totiž zcela jiná, odlišná od ostatních ryb (stejně jako Christian, který se liší od ostatních chlapců). Tato scéna filmu rámuje následující děj. Je to právě Christian, který chce rybě dát svobodu a pustit ji zpět na širé moře, zatímco Thor je k rybě nemilosrdný – jako, kdyby měl kamenné srdce. Je to také Christian, který oživuje Thorovo srdce a učí ho opravdu milovat – vyjít ze sebe vstříc druhému, překročit sebe. Právě proto patří do filmového finále scéna, kdy Thor po vnitřní transformaci, po uvědomění si, jak věci jsou, sleduje chlapce chytajícího kamennou rybu, které dává bez rozmýšlení svobodu. Thor tomuto aktu přitakává – něco důležitého totiž pochopil. Tempo filmu jako kdyby napodobovalo samotné plynutí života a prostředí Islandu jen umocňuje emoce odehrávající se uvnitř postav, které objevují svou probouzející se sexualitu – snoubí se zde brutalita a jemnost, klid s bouřlivostí. Kamenné srdce je jeden z mála současných (nejen) queer snímků, které jsou vystavěny na absenci explicitních sexuálních scén – režisér se vydává cestou silné symboliky a očividně se mu to vyplácí. ()
Pomalší príbeh ktorý ale nemá kamenné srdce. Režisér ktorého meno sa ani netrúfam vysloviť má ozaj talent na tieto drámy v ktorých dominuje mladosť a sila priateľstva. Nie je to také úderné a emotívne ako jeho ďalší film Krásne bytosti ale pár silných momentov je aj tu. Kto ma rad pomalší príbeh, islandský vidiek a chce sa ponoriť do vlastnej mladosti tak si zrejme na svoje príde... ()
Islandská kinematografia vie byť dosť depresívna (teda aspoň z doterajších skúsenosti). Nebola to taká sentimentálna depresia, ale skôr typicky seversky chladná. To však bola zrejme najväčšia prednosť celého filmu, keďže zápletka bola prakticky dosť jednoduchá - no aj tak sa im to podarilo natiahnuť na dve hodiny, takže sa to miestami zbytočne vlieklo. Ale keď sa tak zamyslím, tak musím uznať, že film ako taký nebol vôbec na zahodenie a aj tá ústredná zápletka plná platonických lások ma svojim spôsobom bavila. Len to zdĺhavé spracovanie tomu akosi ublížilo, inak by som bol ochotný dať kľudne aj 4 hviezdy. ()
O tomto filmu se mi před téměř dvěma lety zmínila bubun a já jsem se k němu konečně dostal. Nemůžu říct, že by byl film nějakou úžasnou peckou, kterou si teď budu obden pouštět (fanoušci akčního žánru by se ho měli zcela vyvarovat), ale celou dobu mě bavil děj, atmosféra i prostředí. Snímek pojednává o dospívání a probouzející se sexualitě a mlaďoši to zahráli fakt přesvědčivě. Přestože film obsahuje i v současnosti prakticky nezbytnou gay linku, tady to bylo úplně v pohodě, žádná násilná implantace do děje, takže z toho na hony nesmrděla politická korektnost, spíš jsem celou záležitost vnímal jako příjemnou člověčinu. ()
Je vidět, že autor rozumí dospívání jako takovému. Navíc to je tu ukázáno ve islandské specifičnosti. A věc které se divím obecně. Buďto všechny děti na Islandu vypadají strašně mladě a nebo vyspívají nějak dříve. Jinak si to prostě nedovedu vysvětlit. Ať tak nebo onak, asi bude zvláštností toho velmi zajímavého ostrova. A aby člověk leccos o něm pochopil, tak se musí vydat! ()
Reklama