Režie:
Jan HřebejkScénář:
Petr JarchovskýKamera:
Jan MalířHrají:
Miroslav Donutil, Jiří Kodet, Simona Stašová, Emília Vášáryová, Bolek Polívka, Jaroslav Dušek, Eva Holubová, Stella Zázvorková (více)Obsahy(1)
A je tu zpět jedna z nejúspěšnějších českých filmových komedií od renomovaných tvůrců - režiséra J. Hřebejka a scenáristy P. Jarchovského s řadou skvělých herců. Vraťme se tedy s oblíbenými postavami k rodinným rituálům, láskám a trapasům odehrávajícím se na sklonku šedesátých let minulého století v jedné pražské čtvrti. Jemná poetika a humorná nadsázka jsou charakteristické pro vyprávění životních osudů tří generací mužů a žen ve zvláštním období našich dějin v roce 1968… V jedné dvoupatrové vile tu žijí dvě rodiny - Šebkovi a Krausovi. Otec Šebek (M. Donutil), prostoduchý, ale dobrácký důstojník z povolání, je zastáncem panujícího režimu a stejně vehementně obhajuje i vlastní neomylnost v roli hlavy rodiny. Elegantní otec Kraus (J. Kodet), bývalý odbojář s trpkou válečnou zkušeností, je naopak zarytým opozičníkem. Také on je přesvědčený o tom, že má za všech okolností pravdu - není proto divu, že se tihle dva nemají zrovna v lásce. Jejich děti - gymnazista Michal (M. Beran) a jeho spolužačka Jindřiška (K. Nováková) - spolu vycházejí docela dobře. I když Michal by byl rád, kdyby ho jeho sousedka brala trochu víc na vědomí. Ta má ale oči pro jiného. Nezbývá mu tedy nic jiného, než aby smutně přihlížel, jak mu jeho první milostné body krade spolužák Elien (O. Brousek). U Šebků a Krausů se zatím střídají rodinné návštěvy, ve vší obřadnosti se tu slaví Vánoce, svatba i nečekaný, bolestný pohřeb. Do zabydlených domácností vtrhnou i některé novodobé vymoženosti v podobě umělohmotných lžiček, nerozbitných sklenic i podivných her pro statečné pionýry. Mládež zatím pokukuje po lákadlech světa kapitalismu a snaží se žít svůj vlastní, na rodičovských autoritách a "velké" historii nezávislý život. V soukromí rodinných pelíšků se tak čas od času odehrají malá dramata názorů a vztahů, která se v paměti jejich účastníků otisknou už nejspíš navždy… (Česká televize)
(více)Recenze (1 911)
Nemám síce rád české komédie no toto bola veľmi špecifická s horkastou príchuťou, no najmä z faktom že jej hlavným oporným bodom nebol vtip ale veľmi hlboká a hodnotná myšlienka autora. Pelíšky boli ďalším snímkom ktorý opisoval krutosť, no z časti i nezmyselnosť socializmu, skvelý Donutil, Polívka i Kodet ktorý su snáď rodenými komikmi, no svojou komickou postavou, odkázali i na serioznosť celého príbehu a na iróniu ktorá ho sprevádzala. Opäť humorná satira na socializmus ovšem podstatne slabšia ako veľkolepé dielo JJ Sedím na konári a je mi dobre. ()
K tomu není co dodat, Pelíšky patří k nejlepším českým filmům. Dík Jiřímu Kodetovi i celému týmu, bez kterého by Pelíšky nebyly. 5* ()
Pro mě nejlepší český film. Neuvěřitelně pobaví a zároveň dojme. Neskutečné množštví hlášek, které se vryjí do paměti každého. ()
Člověk to muže vidět 100x a vždy se pobaví. ()
Je to dobré. ()
Podle mě náš nejlepší porevoluční film. Kdybych měl v tomto komentáři stručně napsat, které pasáže z Pelíšků miluju, tak bych musel popsat celý film. Jedna extrémně vtipná situace střídá druhou. Ale od chvíle, kdy umře postava Emílie Vašáryové, už to tak vtipné není. Tehdejší realita byla hodně tvrdá. Režisér, který se tou dobou narodil, to všechno velice zajímavě vystihl. Pro mě je to tady na čistých *****, podobně jako třeba u Pulp Fiction. ()
Jedním slovem - EXCELENTNÍ!!! 95% - 5***** ()
I po mnoha shlédnutích se u Pelíšků směju a celé to Hřebejkovi žeru (ale to je asi jediný případ). ()
Úžasná a výborná česká komedie, vyprávějící o konci 60. let a srpnu 1968. Vynikajícíc herecké výkony ať už Kodeta, Donutila, Polívky nebo Vašáryová, tak i ostatních, mladých herců v čele s Michalem Beranem a Krystínou Novákovou. Nejlepší český film přelomu tisíciletí. ()
Dnes už kultovní český film se spoustou výborných hlášek, které často sama používám. Výborné herecké obsazení. Film, který diváka skvěle rozesměje, na druhou stranu je zde v pozadí (ale určitě ne méně důležitá) doba, ve které se příběh odehrává a atmosféra této doby na diváka také dolehne. ()
Tragikomická spomienka na časy druhej polovice 60tých rokov. Hlavnou zápletkou filmu je generačný konflikt medzi dospelými, ktorí sú adaptovaní na socialistickú spoločnosť a dospievajúcimi, ktorí vyznávajú západnú kultúru. Celý film je zarámovaný smutne známou inváziou okupačných vojsk v auguste 1968. Od suverénnych hereckých výkonov (hlavne Jiří Kodet dominuje), cez nesmrteľné hlášky až po známy soundtrack sa jedná o geniálne dielo a po boku Samotářov považujem Pelíšky za vôbec jeden z najlepších českých filmov vzniknutých po roku 1989. Toto je skutočne kult v pravom slova zmysle. ()
Ta doba, kdy se dalo těmahle očima dívat na dobu ještě dávnější, je dávno pryč. ()
K tomuhle filmu můžu říct jen jediné: "Kde soudruzi z NDR udělali chybu":D ()
V paměti mi utkvěla famfára 20th Century Fox na začátku nějakého amerického filmu, který si ten kluk promítal na prostěradlo. Jinak soubor groteskních postaviček, které mají za úkol soudobému divákovi toužícímu po nostalgii připomenout "jak se za normalizace vlastně až na pár drobností všichni měli dobře". Oceňuji protikomunistické vtípky a narážky, ale zas tak úchvatné mi to nepřišlo. Navíc tímhle filmem odstartoval trend českých filmařů natáčet filmy o minulosti a zcela zanedbávat přítomnost. Což je fenomén, který mě odnaučil chodit do kina na české filmy. ()
Z mého pohledu nejlepší český film co doposud vznikl a nevěřím že bude kdy překonán. Jeho dokonalost člověk ocení obzvlášť na druhé, třetí, desáté, patnácté podívání :). ()
Nejlepší český film. Nezapomenutelné hlášky. ()
Po tomto zhlédnutí už nemám nejmenších pochyb o výjimečnosti Pelíšků. Ani o tom, že to je jednoznačně nejlepší porevoluční český film, kterému se pravděpodobně v blízké době nikdo ani nepřiblíží. Tolik úžasně vypointovaného humoru, skvělých hereckých výkonů těch nejlepších českých herců a zároveň velmi citlivě podaný podtext bezútěšnosti doby, ve které se film odehrává, naprosto senzační soundtrack, kterému dominuje jedna z nejlepších českých písní všech dob - no prostě, aby nastala takováto konstelace, tak je potřeba, aby se sešlo hodně talentu a hodně štěstí najednou. Zde se to povedlo a výsledkem je nezapomenutelný snímek, který hravě obstojí mezi nejlepšími díly světové kinematografie. Edit 6.9.2018: Pokaždé baví stejně, ale s každým dalším zhlédnutím (asi jak stárnu) více vynikne ta smutná stránka - tentokrát už i slza ukápla. Film, který uvidím ještě mnohokrát. (Blu-ray, orig.) ()
1993 - současnost (2015) = Nejlepší tuzemský film, ty Koněěěveeeee !....................moje hodnocení = 10 z 10. ()
Na Pelíškách sem byl poprvé v dobrušským kině s Kélou někdy kolem Vánoc 1999. To sem sice už něco o „světě“ věděl, ale né tak moc jako teď :o)). Vím, že mi nebylo jasný, proč se Donutil na konci věšel, když to byl i před příchodem rudý chátry komanč jako víno. Dokonce sem se na to musel zeptat i na hodině občanky na střední. Úča mi vysvětlila, že to bylo z toho důvodu, že jako stávající „hodný“ komouši (jako v tomhle případě Donutil) byli oklamáni a zrazeni těma „zlejma“. To už v dnešní neklidný době nemusíme řešit, páč teď sou všichni koumoušové zmrdi :o). Za těch necelej 20 let je taky celkem smutný sledovat, jak to jde z kopce s filmama od Hřebejka. Jasný, počáteční tvorba je dycky ta nejvíc upřímná a většinou i nejkvalitnější, ale kdyby se aspoň sem tam v jeho nový tvorbě mihlo něco alespoň z půlky tak dobrýho jako Pelíšky… Bohužel. Nápady a originalita jsou pryč a bohužel si myslím, že už nás tenhle kdysi nadupanej rejža ničím nepřekvapí, leda kdyby se zase změnil režim :o). Každopádně Pelíšky už neodmyslitelně patřej mezi nejpovedenější český filmy, za což díky. ()
Pelisky su ()
Reklama