Režie:
Jan HřebejkScénář:
Petr JarchovskýKamera:
Jan MalířHrají:
Miroslav Donutil, Jiří Kodet, Simona Stašová, Emília Vášáryová, Bolek Polívka, Jaroslav Dušek, Eva Holubová, Stella Zázvorková (více)Obsahy(1)
A je tu zpět jedna z nejúspěšnějších českých filmových komedií od renomovaných tvůrců - režiséra J. Hřebejka a scenáristy P. Jarchovského s řadou skvělých herců. Vraťme se tedy s oblíbenými postavami k rodinným rituálům, láskám a trapasům odehrávajícím se na sklonku šedesátých let minulého století v jedné pražské čtvrti. Jemná poetika a humorná nadsázka jsou charakteristické pro vyprávění životních osudů tří generací mužů a žen ve zvláštním období našich dějin v roce 1968… V jedné dvoupatrové vile tu žijí dvě rodiny - Šebkovi a Krausovi. Otec Šebek (M. Donutil), prostoduchý, ale dobrácký důstojník z povolání, je zastáncem panujícího režimu a stejně vehementně obhajuje i vlastní neomylnost v roli hlavy rodiny. Elegantní otec Kraus (J. Kodet), bývalý odbojář s trpkou válečnou zkušeností, je naopak zarytým opozičníkem. Také on je přesvědčený o tom, že má za všech okolností pravdu - není proto divu, že se tihle dva nemají zrovna v lásce. Jejich děti - gymnazista Michal (M. Beran) a jeho spolužačka Jindřiška (K. Nováková) - spolu vycházejí docela dobře. I když Michal by byl rád, kdyby ho jeho sousedka brala trochu víc na vědomí. Ta má ale oči pro jiného. Nezbývá mu tedy nic jiného, než aby smutně přihlížel, jak mu jeho první milostné body krade spolužák Elien (O. Brousek). U Šebků a Krausů se zatím střídají rodinné návštěvy, ve vší obřadnosti se tu slaví Vánoce, svatba i nečekaný, bolestný pohřeb. Do zabydlených domácností vtrhnou i některé novodobé vymoženosti v podobě umělohmotných lžiček, nerozbitných sklenic i podivných her pro statečné pionýry. Mládež zatím pokukuje po lákadlech světa kapitalismu a snaží se žít svůj vlastní, na rodičovských autoritách a "velké" historii nezávislý život. V soukromí rodinných pelíšků se tak čas od času odehrají malá dramata názorů a vztahů, která se v paměti jejich účastníků otisknou už nejspíš navždy… (Česká televize)
(více)Recenze (1 911)
Pelíšky si pozriem kedykoľvek, hlášky z filmu zľudoveli, ako keby so mnou vyrástli, skvelí herci, príbeh perfektne osadený do minulého režimu, perfektné , kiež by taký film natočili každý rok ()
Skvělá "klasika" a zároveň pořád vkusná a vtipná, i přesto, že známe obsah příběhu především ze smutné stránky. Tak poctivě udělaný film v Česku vznikne jednou, maximálně dvakrát za deset let... Je opravdu pozoruhodné natočit snímek, který neztrácí povedený humor, na to, v jaké době se odehrává... "A skláři nebudou mít co žrát!" ()
Ani po tisící se neomrzí a stále baví. ()
Záblesk geniality režiséra Hřebejka !!! Třeba Donutil je přesně můj otec - v té době major - samozřejmě bez jídelníčku a podobných ptákovin, ale k holiči mně dovlekl násilím ... ()
Hořkou komedii protkanou humornými hláškami Pelíšky z roku 1999 jsem viděl zatím asi dvakrát a vždy jsem se dobře bavil. Jelikož jsem sám v dětství zažil na vlastní kůži výhody i nevýhody socialistického zřízení naší republiky, měl jsem při sledování filmu i jemné mrazení na kůži. Pořád jsem si uvědomoval jak hrozná to byla z určitého pohledu doba a jak byli lidé udržováni v tupém nevědomí díky sociálním jistotám a stereotypnímu životu bez možnosti se nějak projevit. Ale vraťme se k filmu Pelíšky, který popisoval vzájemně propletené osudy tří rodin v období let 1967 - 1968. Děj se odehrával v pražské vilové čtvrti Hanspaulka a hlavními hrdiny byla rodina Šebkova, které velel jako správný voják naší armády otec ztvárněný skvělým Miroslavem Donutilem, jenž nadšeně bránil socialismus. Jeho manželkou byla neméně výborná žena v domácnosti Simona Stašová, s nimi žili jejich děti mladší Uzlinka alias Sylvie Koblížková a dospívající melancholickým Michal alias Michael Beran, který rád páchal z nešťastné lásky sebevraždy. Jejich sousedy byla rodina Krausova s otcem cholerikem a odpůrcem komunismu, kterého si opět vynikajícím způsobem zahrál Jiří Kodet. Jeho manželkou byla elegantní, ale nemocná Emilia Vašáryová a spolu měli dospívající dceru Jindřišku, kterou si střihla Kristýna Fuitová-Nováková, jenž před Michalem dávala přednost spolužákovi z gymnázia Elienovi, kterého si zahrál Ondřej Brousek. A nakonec zde byla ještě rodina sestry Šebkové, učitelka Eva alias Eva Holubová, hledající nového manžela, s uvědomělým synkem Péťou, kterého si střihl Marek Morvai-Javorský. Nicméně výčet skvělých herců a postav tím ještě neskončil, neboť se ve filmu objevil třeba stále se bavící a popichující Šebkův bratr Václav, jehož dobře zahrál Boleslav Polívka, bezpáteřní soudruh učitel Saša Mašlaň alias bezchybný Jaroslav Dušek a v menších rolích se objevil jako kouzelník Boris Hybner, Stela Zázvorková jako babička Šebková či prostoduchého esenbáka ztvárnil Miroslav Kaman. Musím zmínit také příjemnou hudbu z tehdejší doby, které dominoval mladý Karel Gott a Václav Neckář. S těmito postavami jsme během 116 minut prožili jeden rok jejich života v období lepšícího se socialismu, jehož vývoj znemožnil příjezd spřátelených armád v srpnu 1968. Běžné starosti v jejich životě protkala celá řada hlášek, které zdomácněly i v naší běžné mluvě. Celou řadu jich pronesl třeba Jiří Kodet - třeba Řek jsem pět a myslel jsem deset, Mě by jenom zajímalo, kde soudruzi z NDR udělali chybu, Proletáři všech zemí vyližte si prdel, Slyšel jsem dobře ? Řekla jsi noky ?, Dávám bolševikovi rok, maximálně dva, Nikdy nebo navždy. Přidali se i ostatní herci - Eva Holubová s Mami, to máme zase rajskou? Co vidíš? Kuře.Tak vidíš. Nebo Miroslav Donutil s A komu tím prospějete, co? Druhé straně?, Já jsem ti chtěl tu nástěnku svěřit, smrade, Maršál Malinovskij! a ještě se mi líbilo líčení policejního zásahu a hláška Miroslava Kamana - Rozkaz zněl jasně,zastavit muže s koženou brašnou, nebyl čas zjišťovat, kdo je kdo. Zkrátka film Jana Hřebejka se brzy po svém natočení v roce 1999 stal legendárním a bylo to vidět i na hodnocení zde na ČSFD. Suma sumárum, česká komedie Pelíšky ode mne získala čtyři hvězdy v pelíšku ****. () (méně) (více)
Nikdy jsem si neuvědomil jak moc je tenhle film český Pulp Fiction. Prostě kult ()
Pěkný film vždy se u něj zasměji plejáda dobrých a plno hlášek. ()
Asi nejznámější film naší kinematografie. Hřebejk natočil národní kulturní dědictví, kultovní hlášky, vynikající herecké výkony, no prostě skvost. ()
Je zřejmé, že Hřebejk vyrobil film, který Češi milují a který se dobře prodává. Ovšem pouze v Čechách. Proč? Protože se jedná o morfinovou náplast pro "tichou" většinu kolaborujících zbabělců, kteří v 70. letech drželi hubu a krok a v pátek v dvanáct odjíždeli trabantem rovnou na chatu, kde chlemtali pivo a tiše, aby je nikdo neslyšel nadávali na režim. Film sentimentálně padělá historii a ukazuje dobu která "byla tak špatná, až byla vlastně fajn....". Ale ona nebyla fajn ani trochu, jak ukazuji skvělá Pouta, nebo Občanský průkaz. Místo toho, aby Hřebejk nastavil společnosti zrcadlo pravdy a přiznal že Donutilův plukovník na generálním štábu musel absolvovat vojenskou školu v Moskvě a tudíž byl agentem KGB/GRU a jako vlastizrádce se podílel se na přípravě invaze, že Duškův ředitel, byl odporný kolaborat a veselý příslušník STB je kariéristický vrah zasluhující provaz, tak servíruje hezky nazdobený přeslazený koktejl s jahodovou příchutí. Film se líbí všem kteří buď neví jaký byl komunismus svinstvo, nebo s ním aktivně nebo pasivně spolupracovali a potřebují si zdůvodnit, že přece nejsou takové svině..... Zajímavé komentáře: Radek99 (ač se dost lišíme) ()
Kdybych měl ve filmu hledat některé historické nepřesnosti, určitě bych v pár maličkostech uspěl. Jedna věc mi tam však trochu vyčnívá. A totiž rozhovory mláděže v roce 68 o homosexualitě Jeana Maraise. Ten tuto skutečnost docela dlouho tajil. A myslím, že do osmdesátých let jsme o ní neměli ani nejmenší tušení. Odkud taky. Bulvár u nás neexistoval. Ale ať už to bylo tak, nebo tak, kvalitě snímku to neubírá.... ()
Naprostá špička ceskeho humoru, dle meho nejlepsi cesky film po ropadu Ceskoslovenska ()
Kultovka? Ako pre koho. ()
Já do týhle země asi nepatřím. Ze "studijních důvodu" jsem se teď po mnoha letech znovu koukal. A přitom si říkám: "Tohle je fakt nejlepší česká komedie posledních třiceti let? Po dokoukání jsem si říkal, že aautoři asi museli mít těžké dětství. Pak jsem si přečetl, kým byly inspirovány některé postavy. A ejhle. Bylo to tak. Herci se snažili a některé scény se povedly, takže ty dvě hvězdičky s odřeným hřbetem. ()
9/10 ()
Nesmrtelná česká klasika! Skvěle natočené mozaikovou posloupností jednotlivých historek a přičteme-li komunistický režim, který dodává ač smutný, za to nostalgický punc originality každé české hitovce.. Trochu černého humoru neuškodí a místy až pozdviženíhodné ukázky tehdejší výchovy by jistě pro dnešní mládež mohy znamenat jistou naději 😁 ()
Je to skvělý film, na který se velmi ráda podívám. Je to taková klasika, můj nejoblíbenější film. Myslím, že nejvíce vystihuje danou dobu. ()
Normalizačný film dnešnej doby. Blbý komouši chytrá mládež, mládež, ktorá sa v celom svete vždy manipuluje ako prvá a použije ako nástroj ne presadenie rôznej vecí. Ak by mal film pokračovanie, tak sa dozvieme, že ten, čo ušiel do Ameriky, sa tam stal bezdomovcom alebo ho tam zabili nejakí gangstri. Herci hrajú štandardne veľmi dobre a uveriteľne. Nebyť toho politického scenára, bolo by to veľmi dobre, niekedy menej je viac, všakže súdruhovia. ()
nostalgická vzpomínka na dobu minulou, která je úsměvná a tragická zároveň... ()
Je to hezké, ale je mi líto toho kluka (syna Donutila). Je to takové ze života...ten film se povedl a je to asi neopakovatelné. Bral bych druhý díl, ale nejde to. Kromě toho už uteklo moc času od prvního. Jediná nevýhoda tohoto filmu je, že ho dávají pořád a už ho známe nazpaměť. Dal bych i pět hvězdiček, ale irituje mě tu ten zlý Kodet. Normálně zabijí vlastní ženu...v komedii mě to ruší. ()
18.5.2016 Update Vianoce 2020: po pár rokoch som si opať pozrel tento skvost. Za život som si ho už stihol pozrieť snaď sto krát a ešte si ho aj sto krát pozriem. Spojenie tak širokej palety emocii do pár minut filmu. Nadhera. Som narodený dávno po revolucii a aj napriek tomu je to pre mňa jeden z najlepšich filmov. Tá atmosféra, vykreslená doba, protichodné názory posadené do vianočnej atmosféry, ta jednoduchosť bežnych ľudských vzťahov a nakoniec tá beznadej v auguste 68. Samozrejme, tie bezkonkurenčné herecké výkony. Klobúk dole. ()
Reklama