Režie:
Terrence MalickScénář:
Terrence MalickKamera:
Jörg WidmerHudba:
James Newton HowardHrají:
August Diehl, Valerie Pachner, Maria Simon, Karin Neuhäuser, Tobias Moretti, Ulrich Matthes, Matthias Schoenaerts, Franz Rogowski, Karl Markovics (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Franz žije poklidný život v rakouských horách se svou ženou a třemi dcerami. Blížící se válka a nacistické běsnění je tady pouze vzdálený příběh. Řeší se tady jiné problémy, například jestli bude hodně úrody a kdy zaprší, jaká bude zima. Ale i tady dá o sobě Hitler vědět, když si pro Franze přijdou a naverbují ho do války. Projde výcvikem, je nasazen a po čase opět propuštěn domů. Prošel si systémem, pochopil, o čem je a zjistil, že Německo nerazí dobrou cestu. Je agresivní a páchá zlo. Boje jsou k ničemu, plodí zlo a lidi za to platí životem. Pochopí, že tudy jít nemůže a odmítne slíbit věrnost Adolfu Hitlerovi. Jako sedlák, Němec a otec od rodiny není ihned odvlečen a popraven. Daří se mu před systémem ukrýt v normálním životě s rodinou a pracovat. Vesnice a její vedení mu ale dává najevo, že s takovým postojem se daleko nedostane, je pro ně více než nepřítel. Je zrádce. Lidé si proto začnou před rodinou uplivávat a život je těžší. Všechno se dá ale přežít, když je rodina pospolu. Pak ale přijde znovu povolání do přijímače a všechno teď bude jinak. Franz nechce utíkat, nechce dezertovat. Chce ale dát jasně najevo, že jeho se boje netýkají, nikdy by nikomu nevzal život. To se ale neodpouští. Je zajat a zavřen do žaláře... (TV Prima)
(více)Recenze (154)
Jakub Deml, Jan Čep a Jean-Claude Ruku-ti-nepodám. ()
Tříhodinová artovka o duševních projevech alpských obyvatel, kteří jsou daleko v divočině a přesto tak blízko hrůzostrašné mašinérii nacistického hnutí proti lidství, která z části zasáhne i je, nejen propagandou. Typické širokoúhle čočkovité snímání postav k maximálnímu zobrazení vnitřních pochodů častokrát na hranici únosnosti ve vězení či nevinné lehkosti bytí daleko na kopečkách mezi polemi. Konkrétně u tohoto Malickova filmu bych měl jeden sen. Zkrátit vyprávění a namíchat to se syrovým pohledem na ozbrojený střet třeba s Nolanovým pojetím boje o Berlin. To by byl teprve majstrštyk. 70% ()
| Studio Babelsberg | Niekedy proste potrebujete tento typ filmu vo svojom živote. A Hidden Life som si chcel pozrieť už strašne dávno a až teraz prišiel ten pravý čas. Prenádherný film, plný hlbokých myšlienok, úžasných záberov na rakúske Alpy, nádherne precítené herecké výkony a príbeh, ktorý vás dostane do kolien. A ešte k tomu všetkému ten absolútne geniálny Malickov umelecký rukopis, kvôli ktorému je ten film proste niečo viac, ako len nejaký obyčajný biopic o obyčajnom mužovi. All-timer. Viac TU. | Hodnotenie: 9/10 | ()
Vydržela jsem to dvě hodiny a pak jsem to musela vypnout...To se prostě nedá vydržet...A nejlepší na tom všem je, že jsem vůbec nevěděla kdo to režíruje, ale celou dobu mi jelo v hlavě: "Proboha to je nějaký rakouský Terence Malick?"...Protože to je nejnudnější režisér všech dob a jeho filmy přímo nesnáším a začalo to Tenkou červenou linií, ze které jsem poprvé v životě odešla z kina...To pomalé tempo a ten hlavový komentář je prostě vražedný...Za mě 40% za kameru... ()
Zprvu jsem byl získán poetikou němých krajinných záběrů prokládaných korespondencí a vnitřními hovory. S uplynutím první třetiny mi začala vadit účelově nesrozumitelná rozvleklost, tažená meditativními pohledy na přírodu, využívanými až proteticky. Zdálo se mi, že když už se chtělo cosi vyjádřit a nebylo to možné, sáhlo se po další krásné variaci na téma Alpy. Filmem pulsuje síla autentického vypořádání se hrdiny s alibistickými „dějinami“, ale ta neudrží zmatenou tříhodinovou stopáž, na níž se sejdou scény už tak nějak známé odjinud, kde je téma svědomí vs. vlast probíráno koncentrovaněji. Hrdinovo svědomí nevděčná vlast nazývá zpupným. Tato vlast si vezme plody práce, vezme si i syna a pošle ho na frontu, staví lágry pro syny k tomu neochotné a tam demonstrativně, výhružně ničí inventář (rozbité umyvadlo), na který se vězni skládali v době, kdy je vlast škubala na svobodě. Je to nevděčná, prolhaná idea, kterou film obnažuje skvěle, aniž by k tomu potřeboval 3 hodiny divákova života. Je silný právě sporadicky, kolísá s dominancí prázdných míst. Taky není zrovna kdovíjak herecký: zoufalství, tíseň, bezradnost, strach se tu střídají takřka ve vší mimice a o víc si scénář ani neříká. Mé silné momenty jsou tyto - CITUJI. „Přišla temná doba, kdy lidé budou chytřejší. Nebudou pravdu potírat. Budou ji prostě ignorovat.“ Nebo: „Proč jsi nás stvořil?“ Jsme, můžeme tu být snad z rozmaru? Protože život s jeho selháním, nesvobodou, dilematy a absurditami přirozeně nabízí jen volbu mezi přijetím bezvýznamnosti všeho a neproniknutelné zlomyslnosti tvůrčí tyranie nad světem. „Máte právo tohle udělat?“ „Mám právo to neudělat?“ To vyjadřuje konflikt mezi autoritami, redukovatelnými na hodnotové hierarchie a posléze ultimátní pány těchto hierarchií: vlast proti svědomí. Hrdina má nakonec i zjevně, přes všechnu materiálně bezohlednou oběť rodiny, jíž důsledky svého rozhodnutí implicitně vnutí, pravdu v tom, jak svou neústupnost vysvětluje nezbytností. Někdo být takto neústupný musí, protože povolíme-li všichni, aby nám stát „svobodu“ velkoryse uděloval poté, co už ji jednou zastavil, a poučoval nás o našich vlastních potřebách a parametrech svědomí, má to bezbřehou extrapolaci a kývneme „císaři“ úplně na každý nesmysl, až jakékoli „svědomí“ zcela pozbude smyslu. PODOBNÉ: Cold Mountain/2003 (některé společné situace), Hacksaw Ridge/2016, Silence/2016 (konečné vyznění) / POROVNÁM S: Sophie Scholl - Die letzten Tage/2005 ()
1* za prirodu, inak ta anglictina to bol teda napad ()
100% bez debat. Mistrovské dílo. Tarkovského Oběť přivedena k dokonalosti. Takhle vypadá Kristus nesoucí kříž. Film na celý život. ()
Odhliadnuc od krásnej scenérie neviem, čo bolo väčšie utrpenie. Či nástrahy II. sv. vojny, stopáž filmu alebo to neuvedomenie si tvorcov, aké muky môžu zažívať niektorí diváci pri počúvaní Nemcov hovoriacich po anglicky. ()
Kamera DOKONALÁ. Škoda toho patetickeho scénáře. ()
Meditativní film zobrazující tichou, a přitom maximálně důslednou oddanost vlastnímu svědomí. „Přijde čas, kdy nám bude zjeveno, jaký to mělo smysl.“ Franz Jägerstätter chce jen klidně farmařit a odmítá přísahat věrnost Hitlerovi, protože všichni vědí, co je zač. Jenže všichni ostatní se přizpůsobí, a Jägerstätter je ten, o kom jsou vesničané přesvědčeni, že je ohrožuje. Ne diktátor, ale čistá duše odmítající žít ve lži. Franz musí řešit sžíravě palčivé otázky – vystavit manželku a malé dcery odmítání ostatních a drsné dřině, anebo se podřídit kvůli dobru rodiny, ale ve lži, kterou nemůže vystát. Hrůza zobrazena maximálně poetickým způsobem. A neustálá otázka, kde se skrývá Bůh se svou spravedlností. ()
Naprosté vyšperkování snímku Tree of life. Asi tak bych to zhodnotil jednou větou. Je zde vidět veliká inspirace a to, co mi lehoučce u předchozího snímku chybělo, uteklo, se zde projevilo a já to Malickovi žral i s navijákem. Zbožňuji tu kameru, dialogy, monology, postavy, zkrátka všechno. 3 hodiny hrabání se v myšlenkách a hledání onoho světla života. Já takovéto snímky potřebuji. Neskutečných 90% ()
First half of the movie was simply astonishing, but later on it started to be almost not watchable, therefore three stars. With very specific filming style it is intended for audience, who will dwell on technical aspects. The storyline puts on screen lots of question related to the social crisis during the WWII, but as well is forcing to think about elementary matters of daily life, so the cinematography only supports struggling of people living on the outskirts of Austria. What I appreciate the most is the respect of director to the people and how his style express the admiration how strong they were and their endurance to overcome everything what is put in front of them not only from the physical point of view, but also from the moral perspective. It is almost like a social study of times back then and there with impulse on basic relationships between close family, friends and neighbors from nearest village. ()
Nemám slov. ()
pár let jsem se mu vyhýbal, měl strach z té jeho „nadprodukce“. moje chyba. ()
Překrásná příroda, úžasná hudba a 3 hodiny morálního hrdinství. Fuj Hitler. ()
Proč jenom** tomuto jinak zajímavému filmu? Nesmyslně dlouhá stopáž, poloviční by bohatě stačila. A taky se mi zdá divné, že by v říši v roce 1943 někoho kdo odmítl bojovat hned neposlali do koncentráku nebo nepopravili. A ten částečný dabing to rozhodně nevylepšil. ()
"Kovadlina přežije déle než kladivo!" Ty výroky byly mnohem kvalitnější než režie a herci. "Lepší nespravedlnost strpět, než ji spáchat!" ()
„Za růst dobra ve světě z větší části vděčíme nehistorickým událostem. To, že to s námi ještě není tak zlé, je především právě díky těm nesčetným lidem, kteří poctivě žili svůj život stranou vší pozornosti a odpočívají v hrobech, k nimž nikdo nechodí.“ Tento krásný citát George Eliota (Eliotové) uvedený před závěrečnými titulky filmu trefně vystihuje jeho hlavní nosné téma. Toto téma je opravdu velmi silné, ale zpracováno (alespoň pro mě) velice těžko stravitelným způsobem. Už jen samotné snímání filmu, podivné úhly kamery, používání rybího oka, roztřesené záběry či podivné střihy mi úplně nesedly. A samozřejmě samotná stopáž je vražedná. Věřím, že každý jednotlivý záběr měl své místo v režisérově vidění příběhu. Ale co je moc, je moc. V kině bych to patrně do konce na jeden zátah nedal. Při domácím sledování je alespoň možnost vidět snímek "po kouskách" a s přestávkami. Jednou ale úplně stačilo. ()
Malick je odvážný režisér, ale krotký filosof. Tedy lépe řečeno takovým byl ve svých nejlepších letech. Skrytý život svým nervním střihem a krátkou průměrnou délkou záběru vypadá jako vize uměleckého filmu pro konzumenty komiksových blockbusterů (aby si ajťáci mohli sledování marvelovek proložit něčím "hodnotným" a připadat si chytře). Ale nefunguje ani formálně ani obsahově. Dobro a zlo druhé světové války na tisící první způsob. A nekonečné omílání křesťanských banalit. ()
Na tomto filme mi vadilo to filozofovanie a moralizovanie. Asi to bol zámer, ale mňa to rušilo. Na druhej strane musím vyzdvihnúť, že išlo o menej typický vojnový film. Dĺžka mohla byť aj o 30 minút kratšia. Angličtina / nemčina bola riadna hlúposť. Malo to byť po nemecky. Každopádne, svoje čaro to malo. 7,2/10. ()
Reklama