Režie:
Juraj JakubiskoKamera:
Juraj JakubiskoHrají:
Olga Schoberová, Ján Melkovič, Míla Beran, Dušan Kosorínsky, Jana Březinová, Zdeněk Dušek, Augustín Kubán, Jana Stehnová-Čechová, Ján Kosorínsky (více)Obsahy(1)
Všichni jednou usneme, náš sen se stane skutečností a den začne o půlnoci... Na odlehlém vesnickém sídle si skupinka lidí chce žít vlastním životem daleko od celosvětové katastrofy. Založí svou vlastní fiktivní rodinu a po celou dobu se oddávají neustálým radovánkám, potápí se do úvah o smrti a životě a upadají do nejrůznějších meditací či zdivočelého jednání. V sídle se k ústřední trojici postupně přidávají další lidé a vznikne jakási bizarní komunita existující mimo čas a prostor. Teror fanatického diktátu, kázající spásu v budování „rudé archy“, je však dožene i zde… Jeden z klíčových filmů „slovenského Felliniho“ Juraje Jakubiska, založený na alegoriích a symbolech, měl velmi pohnutý osud. Začal se natáček během Pražského jara 1968, za kamerou stanul sám Jakubisko a scénář sepsal společně s Karolom Sidonom, ale natáčení bylo před koncem zastaveno a film se nedokončil. Italský koproducent sice v roce 1972 uvedl svou verzi snímku, od ní se ale režisér zcela distancoval. Jakubisko se po tvrdém cenzurním zásahu dostal na černou listinu tvůrců a svůj další hraný film natočil až v roce 1979 – Postav dom, zasaď strom. Až po pádu režimu a v opojné atmosféře Sametu se mohl opět vrátit k projektu a po dotočení několika scén s původními herci se film dočkal premiéry, a to po dlouhých dvaadvaceti letech. (Česká televize)
(více)Diskuze
Tak jsem léta vyhlížel prvního Jakubiska, kterej mě úplně mine - a je to tu! Možná nemám to správný rozpoložení, ale po 25 minutách jsem to vzdal. Už jsem dávno ve druhým poločase a začínám si vážit času, kterej mi tu ještě zbejvá. Na tohle ho promrhat nehodlám. Sorry, Juro. Já vím, že to máš u pr.... :D
![garmon](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w60h80/files/images/user/avatars/167/660/167660418_wv1s8t.jpg)
...miluju první polovinu filmu, shédnutou kdesi v syrových "devadesátých", s její barevně hippie atmosféru zavanutou z nezažitých "šedesátých", tripovými obrazy (zrzavá dvojčata, nahota, hammondky v muzice, fascinující křižování holčičky a dvojí časová rovina)... A rád mu odpouštím všechny nedokonalosti, doslovnsti, upřílišněnosti i trapnost porevoluční euforie. Kromě Bérové stojí v hlavních rolích za zmínku i obě jeptišky - příšery: věčná adeptka Chytilové Němcové, Jana Březinová a Jana Stehnová - dívka z Jakubiskových Kristových let.