Tvůrci:
Bruce MillerHudba:
Adam TaylorHrají:
Elisabeth Moss, Alexis Bledel, Madeline Brewer, Amanda Brugel, Ann Dowd, Clea DuVall, Joseph Fiennes, Jonathan Malen, Max Minghella, Yvonne Strahovski (více)Epizody(13)
-
June (S02E01)
-
Neženy (S02E02)
-
Přítěž (S02E03)
-
Jiné ženy (S02E04)
-
Zrnka (S02E05)
-
První krev (S02E06)
-
Poté (S02E07)
-
Ženská práce (S02E08)
-
Chytrá síla (S02E09)
-
Poslední obřad (S02E10)
-
Holly (S02E11)
-
Po porodu (S02E12)
-
Slovo Boží (S02E13)
Obsahy(1)
Dramatický seriál ověnčený cenou Emmy se vrací se svou druhou řadou, která se točí kolem Offredina těhotenství a jejího neutuchajícího boje za vysvobození svého dítěte z dystopických hrůz Gileádu. "Gileád je ve vás," to je oblíbené rčení tety Lydie. Ve druhé řadě budou Offred a ostatní postavy bojovat proti této temné pravdě, nebo jí naopak podléhat. (HBO Europe)
(více)Videa (5)
Recenze (48)
Co se týče děje, zůstává pro mě druhá série lehce slabší. Šokovat v jistých směrech dokáže neustále, jen už zde není tak silný feeling jako z jedničky. Byla bych ale sobec, kdybych dala méně než pět hvězd. Kvalitu si to drží stále na vysoké úrovni a poslední díl je skvělou tečkou na závěr! Praised be. ()
2. série je kvalitativně velice blízko první sérii, takže úplně nejsem schopna posoudit, jestli byla z nějakého hlediska lepší nebo horší. Příběh je od začátku dost poutavý, tvář Gileádu je ještě temnější, než jak ji známe. Flashbacky osvětlují nové poznatky z minulosti a máme tu zde i několik twistů, které ovšem neměly tak velkou váhu na důležitosti a moc se bojím, že předvedeným závěrem bude mít The Handmaid's Tale tendenci se natahovat, protože už tak jsem četla o stížnostech diváků, kteří četli i předlohu, že se seriál začíná scénáristicky vymykat a dokonce jsem se doslechla, že pokud se mu bude dařit, mohl by dostat řad ještě víc, což by podle mě byla škoda a skončit třetí řadou by bylo optimální, abychom nedostali podobný případ jako u The Walking Dead, kde už se jen vaří z vody a propírají se ty stejné zápletky dokola. Na žánr Služebnice tři série a dost, protože nevím, jak dlouho bych zvládala tu tíhu a depresivní pocity. ()
Druhá řada je o něco slabší než první, protože je na ní prostě vidět snaha, aby se nic důležitého nestalo a celá sága se jim nechýlila k závěru hned po prvních pár řadách. Herecky tomu opět kraluje Elisabeth Moss, která toho často dokáže odehrát spoustu jediným pohledem, ale velmi dobré jsou i další: Yvonne Strahovski či Alexis Bledel. Muži se sice tváří, že tomu vládnou, ale pro seriál to neplatí, tady jsou naopak ve stínu ženských postav. Možná nebylo třeba ani tolik flashbacků (70%). ()
Druhá série Příběhu služebnice ve všech směrech upadá. Ačkoli je zajímavou otázkou, nakolik na tom nese podíl Margaret Atwoodová, jelikož se na celém projektu autorka předlohy tvůrčím zp. podílí, pátrat po odpovědi raději nebudu. Každopádně: - Emocionálně přepjaté a citově vyděračské. Často platí, že message byla doručena (nejedná se ostatně nikdy o žádné složité poselství), ale je třeba v divákovi indukovat ještě patřičné emoce. Obvykle za přispění odpovídající hudby. Celkově natolik přímočará a průběžně vnucovaná snaha, že je díky ní seriál občas k nesnesení. - Myšlenkové zploštění: všechny ženy jsou nakonec oběti, zatímco původci všeho zla v Gileadu jsou samozřejmě jen muži – viz systematická práce na polidštění a zesympatičtění Sereny Joy Waterford, které je za hranou psychologické uvěřitelnosti a základní charakterové konzistence. Viz také uvedené rčení, že zatímco muži se bojí, že je ženy zesměšní, ženy se bojí, že je muži fyzicky napadnou – zde aplikováno triviálně (to samé se mimochodem v podobném kontextu objevuje v jinak lepším seriálu The Fall). - Spousta nesmyslů a logických lapsů – například proč disidenti žijící v Kanadě už dávno nenatočili dokument s osobním svědectvím, když se ukáže, že pro radikální změnu postoje Kanadské vlády v jednání s Gileádem stačí zveřejnit svědecké dopisy trpících gileádských žen, u nichž lze beztak jen stěží dokázat původnost? Proč gileádská vláda posílá zlobivé plodné ženy po jednom porodu zemřít do pracovních táborů, když jsou tak strašně vzácné? Proč je tak jednoduché pro Serenu Joy zfalšovat Waterfordův podpis a zničit tak jednoho nebezpečného a vysoce postaveného gileádského politika, aniž by se na celou věc v krajně paranoidním prostředí přišlo? Třeba tak, že Serenu Joy daný politik, kterému muselo být jasné, že k falšování podpisu došlo, prostě také neudal? - Protagonistka se sice tváří jako badass, ale obávám se, že na tenhle zádumčivý pohled se redukoval také celý její charakter. Lze pochválit rozvíjení motivu stockholmského syndromu, ovšem nelze pochválit, že se tak zřejmě stalo ze strany scénáře neúmyslně a místo toho jde o výše popsanou dichotomii women are good/men are bad. S tím také souvisí podivně traktované motivy mateřství, které je zde ukazováno v tajemné spřízněnosti s dítětem, bez nějž dítě i matka hyne, přičemž je k tomuto poznání ze strany některých postav zřetel pouze jednou a jindy už zase jakoby neplatil. - Debilní scénáristické berličky na způsob nové postavy, která se objeví v závěru, a způsobí zásadní zvrat, či naopak nevyužití postav stávajících. S tím také souvisí natahované a nesmyslné scény, které jsou v celém seriálu jako přílepek, neboť nic nového nepřinášejí – ani významově, ani narativně – přičemž jsou někdy i vnitřně nekonzistentní s charakterem postav. Například, když June přožije díky podivným výčitkám svědomí jakousi schizoidní ataku, abychom se o ní jako jeden díl báli, že už je úplně mimo a zcela zpracovaná nepřítelem, aby se najednou opět vzpamatovala, přičemž je její vnitřní postoj a stav dění prakticky totožný s tím, který byl aktuální v předchozím díle. - Pochválit lze ovšem alespoň jednu věc: pěkná scéna pokusu o útěk June ve sněhem obklopeném venkovském sídle, která ukazuje, že i přes odhodlání, šanci a prostředky může lidská snaha pohořet na sérii zdánlivých maličkostí. () (méně) (více)
Já nějak nevím... někomu to přijde jako depresivní seriálové veledílo a já se u toho nudím. Tempo je šíleně pomalé, hlavní hrdinka neumí hrát a svými ksichty mně jenom vytáčí. Pozitivní ovšem je, že druhá řada je lepší, než ta první, má zajímavější příběh (který je navzdory tomu, co jsem napsal, i živější a akčnější), flashbacky byly některé taky fajn, ten svět je pořád zajímavý, ale... na třetí sérii se už asi dívat na 97% nebudu. Fakt mně to pořád nijak nebere. Takže ano, na čtyři hvězdy to opravdu je, ale jinak je to takové nijaké. ()
Galerie (978)
Zajímavosti (1)
- June (Elisabeth Moss) sleduje na notebooku epizodu Náhradní matka (1998) seriálu Přátelé (od r. 1994). A to právě slavnou scénu, ve které Monica (Courteney Cox) vysvětluje Chandlerovi (Matthew Perry) ženské erotogenní zóny. (hansel97)
Reklama