Režie:
Baltasar KormákurScénář:
Baltasar KormákurKamera:
Peter SteugerHrají:
Hilmir Snær Guðnason, Victoria Abril, Hanna María Karlsdóttir, Þrúður Vilhjálmsdóttir, Baltasar Breki Samper, Baltasar Kormákur, Ólafur Darri Ólafsson (více)Obsahy(1)
Dej medzinárodne úspešnej čiernej komédie, ktorá je režijným filmovým debutom uznávaného islandského divadelného režiséra a filmového herca Baltasara Kormákura, sa odohráva v priam vidiecky pokojnej štvrti Reykjavíku, ktorý tvorí neoddeliteľnú súčasť "typicky" islandskej depresívnej atmosféry rozprávania, obohatenej prvkami mrazivého čierneho humoru. Tragikomickým hrdinom filmu je dvadsaťosemročný Hlynur, povaľač, ktorému sociálna podpora bohato stačí na to, aby sa cez týždeň potĺkal a cez víkend si s kamarátmi užíval v rockovom klube v centre. Pohodlný život inteligentného, ale lenivého mladíka, ktorý netúži viazať sa, však končí v okamihu, keď si jeho rozvedená matka pozve na Vianoce svoju učiteľku z krúžku flamenca, Španielku Lolu - a šokovaný Hlynur zistí, že cudzinka je matkinou milenkou... Lola, ktorá poprehadzuje tradičné sexuálne úlohy, sa stáva hýbateľom pochybne pokojného života hrdinov. Zmeniť sa musí i Hlynur, ktorý vyrastal bez otca, vzdal sa mužskej úlohy a dlho odmietal prijať zodpovednosť dospelého človeka. Režisér však sympatizuje skôr so sebavedomými a samostatnými ženami než slabošskými mužmi. Napriek vypätej dramatickosti daných situácií (incest, drogy...) i cynickému komentáru hrdinu, sprevádzajúcemu rozprávanie, sám autor sa s prirodzenou ľahkosťou vzdáva jednoznačných odsúdení. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (94)
Pomerne uletacky film o jednom asi nejzvlastnejsim milostnem trojuhelniku ktery jsem mel ve filmu zatim moznost videt. Misty jsem se naramne bavil.. ()
Hlynur (Hilmir Snær Guðnason) je povaleč. Základní potřeby mu obhospodaří jeho matka, peníze které dostane od sociálky mu krásně vystačí na víkendové chlastačky, a s touto životní filozofií chce dožít až k důchodu. Vše se ale musí změnit, když na vánoční prázdniny pozve jeho matka svoji učitelku flamenca, Španělku Lolu. O Silvestrovské noci si, díky alkoholu, Hlynur a Lola spolu pěkně užijí. Pár dní na to ale odhalí Hlynur, že Lola je vlastně milenka jeho matky... Islandská kinematografie pro mne doposud byla velkou neznámou, ale když na to tak koukám, tak je vlastně vcelku jedno jestli jde o Island, nebo některý z ostatních severských států. Filmy z jejich luhů a hájů mají takový zvláštní (mrazivý) nádech. I když se člověk musí usmívat (např. nad Hlynurovu pohledu na svět), pod komediálně romantickou slupkou je zase schován ten sníh, led, mráz (a ten pocit, že člověk musí hodně chlastat, aby přežil - nebo vlastně možná naopak, když si vzpomenu na závěrečnou scénu filmu)... ()
Znuděný synáček si to rád rozdal s kamarádkou vlastní maminky, no a co? ()
No, jako odpočinkový film dobrý.Slečna Victorie vážně pěkná, ale jinak......prostě příběh nudného povaleče, bez špetky touhy po životě. A čemu jste se všichni tak smáli nechápu. ()
Himl-hergot-donervetér-krucajs-element, to byl ale dobrej filmek, se snad z toho začnu učit islandsky. Každým coulem originální film, od samotného začátku, kdy vidíme jen záběr na obličej souložícího Hlynura, přes nepřeberné množství hlášek, černých jak nejkvalitnější koks a postřehů ze života Hlynura, který všechno řeší se zápalem připomínajícím lenochoda, ještě k tomu zpomaleného mozkovou mrtvicí, nic mu neuteče, na všechno má dostatek času a chystá se v pohodičce a teplíčku domova, nebo teplíčku klubu životem proflákat od sociálních dávek, po starobní důchod, holt dokonale vymyšlenej systém. K tomu matka lesbička a být zároveň něčí bratr i otec současně se taky zrovna moc lidem nepodaří. Navíc skvělá depresivní severská atmosféra, já takovéhle filmy prostě miluju. Zaujalo mě i originální řešení vany v bytečku, kde je opravdu málo místa. ,,Hver maður er borinn frjáls og jafn öðrum að virðingu og réttindum. Menn eru gæddir vitsmunum og samvizku, og ber þeim að breyta bróðurlega hverjum við annan."Ať žije štědrost sociálních dávek ve státech typu Welfare state. ()
Poctivý severský film, od pro mě osvědčeného Kormákura, nezklamal. Doprovázený zvláštní hudbou a Islandskou atmosférou večírků a nočního života. Sice to někdy působí jakoby všichni mladí Islandani byli na drogách, ale jen si užívají v krásném, avšak nehostiném prostředí. Hlavní hrdina je antisympatický povaleč. Vyprávění upoutá pozornost zejména díky tomu, že neustále překvapuje něčím nečekaným. Ve chvíli kdy čekáte, že se hrdina něják zachová, tak se zachová přesně obráceně. Je to originální pohled na obyvatele Reykjaviků s poněkud netradičním vztahovým příběhem. Jo a ta vana je dobrej outlet... ()
Žhavý Island reprezentovaný hyperaktivním lenochodem přináší divákovi dostatek deprese i zábavy. ()
Nemůžu si pomoct, ale tenhle film mi nějak nesedl, i když mám jinak severskou filmografii rád. Viděl bych to tak na lepší dvojku, protože trojka mi přijde vůči podobně oceněným filmům nefér. ()
Zklamání. Představovala jsem si trochu lepší černou komedii, u které bych se někdy zasmála. Pár chvilek tam bylo, tojo, ale bohužel dost málo na to, abych tenhle film viděla v jiném světle. ()
Takéto zaspaté filmy môžem. Tak nejako si tam tí Islanďania prežívajú, nič ich netankuje, až tu zrazu uragán zo Španielska prevráti ich životy naruby. A Hlynura prestane baviť umierať každú sobotu. ()
Tak, čo povedať na úvod? :-) Musel som sa presídliť do Reykjaviku, aby som najprv prečítal 101R, a následne ho videl ako film v tesnom závese. Z mojho pohľadu to BK pekne odflákol, a spravil to ako z rýchlika. Škoda, bola by to IMHO látka na pekných 120 minút, kde by sa všetky možné (sfilmovateľné) nuansy a drobné (zdanlivo) bezvýznamné prvky charakteru jedinej hlavnej postavy mali možnosť rozvinúť. Byť HH, tak ľutujem že niekto tak zmrštil moje dielo! Každopádne, ešte dám "Baltimu" šancu, a pozriem i na jeho ďalšie kúsky, keď bude čas (počas islandských bezsenných noc). Čítali ste Fight Club od Palahniuka? A následne ste videli Fight Club od Finchera? Tak tak nejak si predsavujem dokonalé spracovanie knižnej predlohy, na plátne. ()
Napřed jsem si říkala, že to bude nejspíš nějaká sociální nuda, ale styl, v jakém je téma zpracováno si mě nakonec dostalo až tak moc, že dávám plnou palbu. Protože jsem při tom filmu zažila takový to "ACH". a to hned několikrát. Islandu tam není moc, ale aspon něco, atmosféra života v tak odlišných podmínkách, než znám, je vynikající. Hlavní hrdina mě nenadchl ani jsem s ním ijak zvlášť nesympatizovala, ale stejně byly jeho hlášky super:)) Režisérská práce, stejně tak jako kameramanská je tu excelentní a muziku tvrdí výborné komentáře hlavního hrdiny - místama až geinální. Ano, v tomhle filmu hlavní devizou je styl zpracování. Možná už jsem tak "zkažená", že mi příběh a všelijaký ty vztahový peripetie nepřijdou kdovíjak exotický (nakonec každýmu se může stát, že přefikne nekoho z rodiny) zato způsob zpracování příběhu mě dostal na lopatky. Perfektní práce. ()
Severský humor mi často nepřijde ani trochu vtipný, toto je jedna z výjimek, kdy jsem se bavil takřka nehorázně. ()
Syrovost vyprávění a perfektní herecké výkony mě málem přemluvily ke 4*, ale toliko nadšení zase nesdílím. Příběh moc fajný, fakt perfektně zahraný, nádherná V. Abril, celé sedělo, ale .... asi mi chybělo víc koukatelnosti, nebo méně artu, nevím.... nemohu dát víc, přitom zklamaný rozhodně nejsem. ()
Černá, hodně sprostá, hodně úchylná komedie z Islandu. Seveřené jak jinak. Ti se prostě neser.. s ničím. Kde uvidíte, že syn ošuká lesbickou přítelkyni své matky? Prostě masakr rovněž poukazující na skupinu maldých mužů kolem 30, kteří jaksi nevylezli mamince zpod sukně. Na párty v Reykjavíku bych se někdy podíval. ()
Natočené je to hezky a Gudnason hraje o sto šest. Což je asi jediný důvod, proč to rovnou nezahodit. Jinak je to totiž pustoprázdná povídka o vrcholně nesympatickém pitomci, který není lautr ničím zajímavý a za celou dobu nehne ani prstem proto, aby tomu bylo jinak. Veškeré dějové posuny (včetně jeho poněkud neopodstatněného napravení) přicházejí tak nějak mimochodem, náhodou. Žádný čin, jen pasivita. A tudíž na druhé straně, tedy u diváka, žádné napětí a opět jen pasivita. A žánr komedie to neomlouvá ani náhodou. ()
Mám pár filmů tzv. srdečních záležitostí a tohle je jeden z nich. A Hlynura jsem si zamilovala hned, nemohla jsem jinak :-) ()
Komedie, kde se lidi chovají jako lidi a ne jako parodizující kreatury typické pro českou tvorbu. Příjemně civilní, dobře natočená zábava. ()
Tak tenhle film mi totálně nesedl. Hlavní hrdina totálně nesympatické hovado, se kterým jsem se za celý film nemohl ztotožnit, a čím se stopáž hlemýždila ke svému konci, tak byl čím dál více nesnesitelnější. Navíč na černou komedii jsem tam neobjevil jedinou vtipnou pasáž. ()
Náš malý chlapeček, nás všech. --- Lola bude jeho matka a moje matka jeho táta. --- A já budu bratr, ale zároveň i otec. --- Taky syn jeho otce a babičky... --- ... a bývalý milenec jeho matky. --- Jak se s tím vyrovná? ()
Reklama