Režie:
Carlos SauraScénář:
Carlos SauraKamera:
Vittorio StoraroHudba:
Lalo SchifrinHrají:
Miguel Ángel Solá, Cecilia Narova, Mía Maestro, Ariel Casas, Juan Luis Galiardo, Eduardo Cutuli, Elvira Onetto, Johana Copes, Juan Carlos Copes (více)Obsahy(1)
Mario Suárez se zrovna nachází v krizi středního věku, navíc ho opustila přítelkyně. Naplnění tedy hledá ve své práci - režíruje film o tangu. Jednoho večera se seznámí s hlavním producentem svého snímku, který ho poprosí, aby do jedné z rolí obsadil jeho milenku Elenu. Mario však začne s Elenou románek, přestože ví, že je to velmi nebezpečné a že se jí její předešlý partner jen tak nevzdá. (VittaBella)
(více)Recenze (20)
V tangu je možné nalézt společnou vnitřní řeč, souznění v pohybu, nacházet sebe sama; umožňuje vyjádřit jedinečnost každého z nás ve velmi intimní podobě, vyžaduje koncentraci a podněcuje naší kreativitu ve spojení s hudbou, na kterou tančíme. Tango se line celým filmem a kdo alespoň trochu miluje tanec, tak bude nadšený nejen barevností, která dodává tanci tu správnou atmosféru, ale bude mít možná chuť zkusit si pár tanečních kroků sám. ()
Keďže sa argentínskemu tangu vo svojom voľnom čase venujem, tak mi nedalo, aby som si tento film od Sauru pozrel a spoznal jeho pohľad na tento (podľa mňa) kráľovský tanec. A musím priznať, že som bol očarený! Ani nie tak príbehom (ten by som hodnotil skôr priemerne), ale hlavne hudbou, kompozíciou, či vizuálnym stvárnením. Nečakal som veľa, takže asi preto to vo mne zanechalo veľmi silný zážitok. Vrele odporúčam hlavne ľuďom, ktorí ocenia krásnu hudbu a čaro argentínskeho tanga. ()
95% - Nebyl jsem žádný labužník, co se týče tanečních filmů a muzikálů. Znal jsem sice trochu hudbu Astora Piazzolly, ale nikdy jsem tango nepovažoval za výrazně uměleckou hudbu... Díky tomuto filmu jsem ale těžce změnil názor, a tangu propadl navždy. Carlos Saura mě vtáhl do světa neosobní vášně, nenaplněné touhy, hrdosti... To vše, a ještě mnohem víc vyjádřil pouze prostřednictvím tance, výborné hudby Lala Schifrina a mistrovské kamery s důrazem na kompozici. Vizuálně úžasná podívaná ukazuje v čem se tango liší od ostatních latinskoamerických tanců, v čem tkví jeho krása, ale i jeho nebezpečí, a přibližuje nám tak svět naprosto neznámý, o čemž se mohu přesvědčit vždy, když vidím snahu jménem "tango" na našich tanečních zábavách. ()
Tango je Saurovou modifikací Carmen, již po formální stránce překonal, nikoli však po té niterné. Tango je absolutní splynutí toho, co jest, s tím, co se zdá, že je, i s tím, co může být. Osobní i veřejná rovina jsou ve vzájemném sepjetí, jsou od sebe neoddělitelné, jsou jedním tímtéž, obé je jedinou realitou, ale i mystifikací zároveň. Spojují se nejen reality, ale také čas, minulý a přítomný, vzpomínka se skutečností a s představou. Vizuální stránka rámuje celistvé sloučení realit a časů do esteticky působivých obrazů. Světlo, podbarvení, kontrasty, barevné a světelné konflikty, uskupení počitků, střídání, srůstání, kýčovité Slunce v Buenos Aires, formáty a struktury barev, to vše je intimitou estetické harmonie jednoty rozmanité mnohosti. A protože jde o Argentinu, tak principem dynamického pohybu je tango, tango i ve své největší, nejzazší smyslnosti a dychtivosti, tango je objektem i subjektem. Nebyl by to Saura, kdyby nepřipomněl tu děsuplnou politickou historii Argentiny, vyjádření tancem má snad až extrémní možnosti působnosti. Hlavní postavou v celistvé mnohosti je Mario Suárez (Miguel Ángel Solá), úspěšný divadelní režisér. To jeho několik rovin, stavů realit i pocitů splývá v jedno jediné, úplné a celistvé, a přesto zůstává ve vzájemných kontrastech. Hlavní ženskou postavou je zde Elena Flores (Mía Maestro), mladá tanečnice, příčina a důsledek vší jednoty rozmanitostí. Z dalších postav: vynikající tanečnice a bývalá Mariova milenka Laura Fuentes (Cecilia Narova), Mariův hlavní taneční mistr Carlos Nebbia (Juan Carlos Copes), Lauřin nejenom taneční partner Ernesto Landi (vynikající tanečník Carlos Rivarola), či hlavní investor představení Angelo Larroca (Juan Luis Galiardo). Tango je svým způsobem experimentování a zkoušení možností forem a struktur, které film nabízí. Z tohoto hlediska jde o nevšední zážitek. ()
Bohužel, při druhém zhlédnutí po několikaletém odstupu mě film zklamal ještě více než poprvé. Pochopitelně zde hraje roli značka Saura, od které divák očekává vždycky hodně. A pak jsem musela srovnávat s jeho mnohem starším snímkem Carmen - a to srovnání vedlo ještě ke snížení hodnocení Tanga. Hudba a tanec jsou nádherné, vizuální stránka efektní, avšak příběh je zoufale mizerný, prvoplánový - a na rozdíl od Carmen - je "civilní" dějová linie vedena bokem a jen křečovitě se snaží uchytit v rádoby paralelním tanečním příběhu (filmu ve filmu). Zdá se mi, že Saura zde už pracuje pouze rutinně, seká scény, které spolu nijak nesouvisejí, takže celek se rozpadá na samostatné hudebně-taneční výstupy, jež jsou mechanicky proloženy nevěrohodnými "civilními" epizodami. Režisér zde v podstatě vylouhoval z původní Carmen všechny podstatné motivy, dokonce i metodu (více než ze svých ostatních hudebních snímků), avšak nedokázal vytvořit stejně silný konflikt, stejné napětí, vášeň, věrohodnost. V Tangu je všechno nevěrohodné, konfliktem počínaje a jeho řešením konče. Nevěrohodná je Elena - má jít o mafiánskou čubičku, kterou boss dostane do hlavní role ve filmu. Byl by to perfektní konflikt, kdyby Elena byla skutečně čubička, nepříliš hezká, moc toho neuměla, každého chlapa by akorát využila atd. Pak by vznikaly pěkné třecí plochy mezi všemi - mafiánem, režisérem a Elenou. Jenomže Elena je dokonalá, krásná, umí tančit, umí zpívat - pro pána boha, nakonec si ještě hrdě volí svou lásku a svou cestu. Vysvětlí mi tedy někdo, proč takhle ideální dívka a umělkyně dělala čubku mafiánovi? Nevysvětlí. A postava režiséra? Jeho vášně mu také nemůžu uvěřit ani za mák. Vždyť je to pohodlný paďour za vodou, dokonce ani s filmem nemá problémy - jeho "tvorba" je de facto už jenom aranžování, všechno pěkně odsejpá - a stín mafiána za zády si v podstatě ani nepřipouští. A pak ještě do tanga (a Tanga) nevypočitatelně vrazí - snad aby konjukturálně dostál postmoderně - jakési netangové scénické tance, které mají údajně "naštvat generály". Ježiši, proč? Proč náhle "angažovaný" exces ve filmu, který platí mafián. Kdyby tam tak režisér ze vzdoru zasadil kritickou scénu s mafiány, pak tomuto druhu rebelie budu rozumět jako hamletovskému divadlu na divadle (a ještě jednou na divadle, pardon, ve filmu). Jenomže tady to čpí samoúčelem. Jestli by chtěl totiž režisér opravdu naštvat svým filmem generály, jistě by natočil úplně jiný příběh. Takový, který by se mu nerozpadl na spoustu líbivých, nádherně nasvícených střepů z prázdné skleněné, dokonale průhledné bubliny. ()
Galerie (3)
Photo © Moscow International Film Festival 2016
![Tango - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/889/160889781_63627b.jpg)
Reklama