Režie:
Karel KachyňaKamera:
Jan ČuříkHudba:
Luboš FišerHrají:
Vladimír Menšík, Lukáš Vaculík, Jan Hrušínský, Tereza Pokorná-Herzová, Rudolf Hrušínský, Miroslav Macháček, Zlata Adamovská, David Vlček, Michal Dlouhý (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Ve filmu režiséra Karla Kachyni Lásky mezi kapkami deště ožije pražské předměstí Žižkov třicátých let. Seznámíte se s ševcem Vincencem Bursíkem, který sem přišel odkudsi z venkova, aby se pustil do zoufalého a beznadějného boje s baťovskou velkovýrobou. Budete sledovat dospívání a soupeření dvou povahově rozdílných synů Kajdy a Pepana a taky milostné trampoty jejich lehkomyslné starší sestry Věry. Kajda se jednoho dne seznámí s půvabnou dívkou Pájou a začne se s ní scházet v krásné zahradě staré vily, která patří tak trochu záhadnému starému lékárníkovi. Když však Kajda seznámí Páju s bratrem, vše se mění… Ve výtečném filmu, který vznikl v roce 1979 podle scénáře Jana Otčenáška a Vladimíra Kaliny, se objevila řada výborných herců. V první řadě je to skvělý Vladimír Menšík jako švec Bursík, dále Lukáš Vaculík a Jan Hrušínský jako Kajda a Pepan, Zlata Adamovská jako Věra, Tereza Pokorná v roli Páji nebo Rudolf Hrušínský a Miroslav Macháček. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (202)
Na tomto filmu musím ocenit především věrohodné kostýmy, které opravdu zapadají do 30. let, u většiny filmů ze sedmdesátých a osmdesátých let tomu tam není. Herecké výkony jsou většinou velmi příjemné (především Menšík) a rovněž příjemný je vzhled mladinké Zlaty Adamovské. Tak půvabnou a galantní jsem ji v žádném jiném filmu neviděl, rovněž i herecký výkon, který zde podává, je víc než dobrý. Jediným smítkem na kráse je negativní postavení ke společnosti Baťa, ale co bychom taky mohli chtít po normalizačním filmu. Ale samozřejmě, padesátá léta to už nejsou. Tam se s Baťou vůbec nepárali (viz Botostroj). ()
Film, který proteče prsty rychleji než kapky deště. V průběhu vás chytí a ke konci už nepustí. V určitých momentech strhující, v jiných pouze uspokojivý. Především mě zaujal perfektní atypický střih a výtečná kamera, která nádherně kloubila reálné momenty se stylizovanými flashbacky. V obojím vévodí perfektní atmosféra mládí a poblouznění, jež se nabaluje na zcela obyčejný příběh dospívání jednoho chlapce v nelehké době. Kachyňa dokázal převést na plátno zároveň úderný sociální příběh a uvěřitelnou lovestory, kde v obou případech ukazuje, jak ze začátku nadějný a idylický život může dopadnout hodně krutě. Víc podobných filmů! ()
Vladimír Menšík skvěle ztvárnil zoufalého živnostníka bojujícího proti obuvnickému gigantovi. On stará škola proti nové době (dravému mládí), která se s nikým nemazlí. Kachyňa to natočil ve svém vypilovaném baladickém tónu. Některé vtipné hlášky mě rozesmáli, ale to k hořkému životu patří. Určitě by filmu prospěla kratší stopáž. 73%. ()
Kdyby Vladimír Menšík o čtyři roky později (nedejbože) nenatočil film Jako kníže Rohan, byl by právě obuvník Bursík, drsný, ale spravedlivý chlap bojující všemi prostředky s nepřízní osudu a s Baťou, jeho nejlepší nekomediální rolí. Vážně. Jakkoliv výborní jsou ostatní herci (a že tedy jsou, dokonce i Jan Hrušínský), je to především každá minuta Menšíkova rváče, co dělá z Lásek mezi kapkami deště opravdu velkou podívanou. Na první pohled možná nenápadný, ale o to silnější film. ()
Kachyňův styl své úplné kráse. Tento film snad nejlépe reprezentuje jeho rukopis. Všechny ty kuriózní postavy a detaily krásně demonstrují bezútěšnost a tísnivost dusného meziválečného období. Tyto obskurní podivnosti si s Kachyňovou kamerou vzájemně lahodí. Všechny ty podivné, napříč časem tančící bytosti, působí díky jeho nepokojné kameře jako jarmark podivnosti. Přechody mezi jednotlivými kapitolami jsou navíc doprovázeny dobovými kresbami, což prvorepublikovou atmosféru umocňuje a navozuje kontrast mezi konzumním světem a bídou v jaké žijí hlavní postavy. Navíc se mi zdá, že Kachyňa dokázal bravurně využít naivního hereckého projevu Lukáše Vaculíka a vytvořil tak na plátně plastický charakter kluka poety. Menšík zde ztvárnil jednu ze svých největších filmových rolí, ale důležité jsou i všechny ty epizodní role a roličky, jimiž se film hemží, protože díky nim má film magickou atmosféru. ()
Galerie (33)
Zajímavosti (32)
- Píseň, která provází film a dělí jej na jednotlivé obrazy, je „Já hledám štěstí léta dlouhá“. Hudbu k ní zkomponoval Luboš Fišer, text písně napsal Pavel Kopta a zpívá ji i hraje Eva Olmerová. (sator)
- Filmový debut Lukáše Vaculíka. (M.B)
- Film byl vybrán jako zástupce československého filmu, který se ucházel o Oscara v sekci cizojazyčný film za rok 1980. (orkadimenza)
Reklama