Režie:
Karel KachyňaKamera:
Vladimír SmutnýHudba:
Petr HapkaHrají:
Daniel Douda, Eliška Balzerová, Josef Abrhám, Alena Mihulová, Kateřina Kaira Hrachovcová, Pavel Nový, Barbora Hrzánová, Igor Smržík, Pavel Chalupa (více)Obsahy(1)
V nemocnici na malém městě se odehrávají převážně příběhy dospělých. Nikdo z nich se zrovna nenachází v úspěšném období života, mají porouchané vztahy, nedaří se jim v práci. Hořkost z nich dělá lidi nepříjemné, a tak i třináctiletý uličník dostává kapky od každého, koho potká. Ne neprávem si vyslouží přezdívku Lže a krade, ale podezření na něj padá i ve chvílích, kdy je nevinný. Jenže zrovna tenhle kluk si usmyslí, že udělá radost jedné smutné holce. A protože je 5. prosince, slíbí jí, že do nemocnice přivede Mikuláše. To ovšem znamená, že se musí dostat ven. A pod bystrým zrakem vrchní sestry to nebude nijak snadný úkol. Tenhle souboj s nejistým výsledkem má ale v závěru jedno jisté – všichni jeho aktéři pomalu otvírají oči a jako zázrakem otvírají svá obrněná srdce a prožijí chvíli vzájemného porozumění. (Česká televize)
(více)Recenze (162)
Chcel som si pripomenúť pamiatku pána herca Jozefa Abrháma a nechcel som jeho typické kladné role ale rolu kde hral človeka na šikmej ploche. A tento snímok je k tomu ako stvorený a navyše od režiséra Kachyňu. Prečítal som si pár komentárov a nestačím sa diviť, film nie je detský ! a neodohráva sa na Vianoce ! Je to veľmi ale naozaj veľmi smutný až depresívny film o samote, ľudskej zlobe ale aj o tom, že dobro sa môže skrývať v človeku ktorého odsúdime ako zlého človeka. Výborné ale vždy mi to tak pokazí náladu, napriek skvelému výkonu pána Abrháma. Dnes si predsa len dám niečo veselé - Polívčička byla?:-) 80 % ()
Šedivý post-socialismus, přežívající v našich nemocnicích doteď. Velmi pečlivě vykreslený vztah mezi alkoholickým lékařem, jenž už dávno rezignoval na vše, a dvěma sestrami ze stejného oddělení. Daniel Douda byl talent, těžko říct, jak a proč skončil. Smutný, nikoliv depresivní, kdysi dávno viděný a dnes připomenutý a znovu zhlédnutý film. ()
Je to zvláštní reflektovat tohle bolestné drama jako film dětský, což tu řada komentátorů dělá. Z jakého důvodu? Že má dětského hrdinu? Že se odehrává během Vánoc? Že ho někteří z diváků poprvé zhlédli v dětství? Tyhle argumenty se mi zdají jako vršení absurdit. Bolestně nádherné komorní drama Karla Kachyni natočené podle scénáře jeho osvědčeného spolupracovníka Jana Procházky se přeci vzpírá všem těmto motivům interpretace. Mám pocit, že degradovat tenhle snímek na ,,dětský film" či dokonce na ,,nenáročný příběh" je tou největší nespravedlností, které se může dílu pana Kachyni dostat. Už jen ta témata - rozpady rodin, závislosti, alkoholismus... Já bych naopak řekl, že film Městem chodí Mikuláš je jedním z nejlepších polistopadových televizních filmů a rozhodně tedy filmem, který jako jeden z mála postihuje tu zvláštní smutně nostalgickou náladu období Vánoc, kterou všechny ostatní snímky, tvůrci i média obecně přehlížejí a záměrně ignorují. Takhle vypadá (možná skutečná) tvář vánočních svátků - anebo je to možná alternativa ... mnoha lidem je právě v tomhle období povinné veselice a dobrodiní nejvíce smutno... ()
Vím, že na mne tento film udělal dojem v mých dětských letech a dnes po mnoha letech jsem si ho připomněl a musím opět smeknout klobouk před panem Kachyňou. V tomto filmu ve spojení se skvělou Hapkovou hudbou mě vytanula na mysl režijně-scénáristicko-hudební spolupráce Guiseppe Tornatoreho a Ennia Morriconeho... Tím nechci srovnávat, jen to v tomhle filmu na mě silně zapůsobilo, podobně jako u zmíněných italských géniů. Miluju film Městem chodí Mikuláš. ()
Představte si, že ležíte v nemocnici s nepříliš příznivými vyhlídkami, sestřička vám pustí televizi ("Ať tu máte aspoň nějakou zábavu!"), a v ní tohle. Stejné roční období, podobná atmosféra (ta filmová nemocnice je tedy ještě o dost pochmurnější). Absolutní pocit beznaděje, úzkost, sklíčenost. Dalo by se říct, že mistr Kachyňa nám zkouší trochu hrát na city, ale udělal to takovým stylem, že to nikoho neuráží. Během filmu se mu podaří vzbudit ve vás pocit, že kdyby to šlo, jdete toho Mikuláše pro děti shánět sami. Škoda, že se o tomhle neví víc, určitě by si to zasloužili všichni zúčastnění. Takže i když to tak ze začátku nevypadalo, ona sestřička to víc než trefila. ()
Galerie (6)
Zajímavosti (6)
- Pôvodne chceli režisér Karel Kachyňa a scenárista Jan Procházka natočiť film na začiatku sedemdesiatych rokov. Avšak Procházka bol v tej dobe na čiernej listine komunistického režimu v Československu a jeho scenár nemohol byť realizovaný. (Raccoon.city)
- Ve scéně, kdy sestřičky shání doktora, Pipka (Alena Mihulová) nadiktuje telefonní číslo 26 318. Kateřina Hrachovcová na telefonu vytočí čtyřku a poté zcela jiné číslice, načež telefon zazvoní. (hermiona)
- Televizní premiéra filmu se odehrála v roce 1992, do kin se snímek podíval až v roce 1996. (M.B)
Reklama