Vodník
Režie:
Viktor TaušScénář:
Petr JarchovskýKamera:
Martin DoubaHudba:
Petr OstrouchovHrají:
Klára Melíšková, Václav Neužil ml., Alena Doláková, Jaroslava Pokorná, Kasijana Džakič, Natálie Jandová, Marie Sládková, Lenka Krobotová, Peter Bebjak, Taťjana Medvecká, Stanislav Majer (více)Obsahy(1)
Kriminalistku Marii Výrovou osloví žena, která je přesvědčena, že před třiceti lety, kdy trávila jako dvanáctiletá dívka prázdniny u kamarádčiny babičky na venkově, viděla vraha, který zavraždil pětiměsíční dítě. Z vraždy tehdy byla obviněna jeho matka trpící laktační psychózou a případ byl uzavřen jako vyřešený. Nová znepokojivá svědectví však Marii osobně motivují, aby se případem nepochopitelného zločinu ujala mimo rámec svých služebních povinností. Pátrání v dávné minulosti je velmi obtížné. Mnozí svědkové a aktéři případu již nežijí anebo se odmítají k trýznivé minulosti vracet. Marie postupně poznává a konfrontuje dnes o třicet let starší rodinné příslušníky tragédií zasažené rodiny Třebovických. Její podezření, že všechno bylo jinak, než uvádějí dobové policejní spisy, narůstá. Kdo měl zájem na manipulování s policejními protokoly a svědectvími? Marie se vydává na hororově ponurou a napínavou výpravu do minulosti, která se místy zvláštním způsobem překrývá se známou erbenovskou baladou... (Česká televize)
(více)Recenze (42)
Kamera děsná. Lenka Krobotova, na můj vkus, přehnaně hysterická (přece jen 30 let...), atmosféra v celé epizodě skutečně odporná, nebylo mi všechno jedno. Ale to, co vystřihl Václav Neužil během návštěvy "v současnosti", to byla prostě pecka! Mrkala jsem na drát, přestože o jeho hereckých kvalitách dávno nepochybuji. Tato scéna byla senzačně napsaná a parádně zahraná. Jak mě to zpočátku nebavilo, tak mě to na konci zaujalo a těším se na další části. Čtyři špunty. ()
Artově přeplácané barvičkami i slunkem do ksichtu, aby to vypadalo JINAK. Na identitu vraha již nenápadně zkoušejí autoři cílit a pomrkávat, ale možná nám jen předhazují falešné návnady. Verze 1. Ten odrbaný děda v jakémsi hnusném vaťáku a předtím řezající dřevo na cirkulárce na dvoře souseda. Působil jak mimóza. Přebíral od pošťačky nějakou poštu před domem (místem činu) a pak jel s kárkou někam pryč. Koukala u toho na něj z půdy babička. V tom davu potom před domem jako jediný chyběl. Verze 2. Otec zabitého dítěte došel do práce později, protože chvíli před vraždou vedle v baráku hekala sousedka s ním. Vrahem tak vytočený a vyšinutý paroháč, který se chtěl pomstít ? ()
Mám ráda detektivky, když se objeví nějaká nová česká, nemůžu jí vynechat. Na rozdíl od šedesátkových československých kriminálek vnímám značný posun v těch současných televizních. Co se stále daří je vytvořit správnou atmosféru, ta funguje i ve Vodníkovi. Přibývající prvky mystery a hororu, vkládáně často až nesmyslně, jsou pro mě odtažením od reality. Někdy jsou v rozumné míře a jsou i pro mě akceptovatelné. Spíš přemýším nad tím, proč roste zvýšená spotřeba vidět naturalistické zobrazení, když stačí letmý náznak, aby divák pochopil. Nechám se překvapit, jakým směrem se bude ubírat Vodník. ()
Léto 1987. Velmi dusné léto. Hlásek ustavičně vřískajícího půlročního Lukáška utne až cirkulárka. Jedinou hlavní podezřelou z brutální vraždy je jeho matka (Alena Doláková) a ta také byla policií prohlášena za vražedkyni. Ta se ale nikdy k zločinu nepřiznala a v cele spáchala sebevraždu. Zůstala však tehdy dvanáctiletá svědkyně, z níž je dnes žena středního věku (Lenka Krobotová) která kdysi toho tragického dopoledne u kočárku nemluvněte viděla jakousi činorodou osobu. Její svědectví ale zní značně absurdně: dítěte se měl tehdy zmocnit Vodník z Erbenovy sbírky Kytice. Kriminalistka Marie Výrová (Klára Melíšková) na popud tehdejší svědkyně otvírá třicet let starý a již dávno uzavřený případ vraždy. Od samého počátku má první epizoda této třídílné krimi minisérie velmi znepokojivou, tíživou a autentickou atmosféru léta za socialismu. Sledujeme rodinu v domě, kde neurvalým způsobem v tílku pobíhá a na všechny strany nevybíravě křičí Václav Neužil. Následuje střih do pracovny vyšetřovatelky, za kterou přišla v doprovodu manžela (Peter Bebjak) s tíživou výpovědí svědkyně tehdejší hrůzy, aby ulevila svému neklidnému svědomí. Stále se pak střídavě vracíme do vesnického stavení, abychom zjistili poměry v rodině a byl nám naservírován pozvolný a neodvratný posun k rodinné tragédii. Nejprve je třeba si udělat tak trochu jmenný pořádek a přehled v postavách. Prázdniny u babičky (Jaroslava Pokorná), které zároveň patří i dům, tráví její dvě vnučky, které jsou dcerami dvou starších synů, a jejich kamarádka Hana, tedy inkriminovaná svědkyně nešťastné události. Vůdčí osobností této tříčlenné holčičí party je čtrnáctiletá Magda (Kasijana Džakič). A o třicet let později pak budeme sledovat Neužila s vrásčitým obličejem a totálně prořídlou kšticí, ač předtím mohl klidně dělat reklamu na vlasové šampony. Vše je v první epizodě velmi dobře rozvrženo. Režisér Viktor Tauš umí dokonale udržet tajemnou i hutnou auru. Na konci epizody se nám dokonce dostane i jakýsi možný profil vraha. Tahle minisérie má excelentní rozjezd. A doufejme, že si podrží svoji scenáristickou a režijní vrstevnatost i nadále., tedy ve zbývajících dvou epizodách. 10/10 ()
Uvidíme, jak se bude série dále vyvíjet, ale první díl byl na české poměry hodně dobrý. Vcelku brutální a zároveň krásně nasnímaný (např. Hana a barevná sklíčka na balkoně), jen by neškodilo občas tu shaky cam uklidnit, z té věčné rozkývanosti se mi místy dělalo zle od žaludku a není nutné, aby byla každá scéna napěchována až po strop kamerovými efekty. :) K tomu dobré herecké výkony a profesionální major Výrová. Silné 3*. ()
Galerie (18)
Zajímavosti (2)
- Kniha, kterou si dívky čtou před spaním, je „Kytice“ od Karla Jaromíra Erbena, která dala vzniknout i názvu celého miniseriálu. (ArthasKarfa)
- Epizoda se odehrává v malé vesnici poblíž Olomouce. Automobil LADA má ale SPZ OPD-83-87, přičemž zkratka OP označovala okres Opava. (vlcekmirek)
Reklama