Kamera:
Vladimír NovotnýHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Ida Kamińska, Jozef Kroner, František Zvarík, Hana Slivková, Martin Hollý st., Elena Zvaríková-Pappová, Martin Gregor, Adam Matejka, Mikuláš Ladižinský (více)Obsahy(1)
V roce 1942 přijímá fašistická vláda tzv. Slovenského štátu norimberské zákony. Zabavené židovské podniky předává do rukou prověřených slovenských občanů. Truhlář Tono Brtko (Jozef Króner), poctivý a slušný člověk, pod nátlakem chamtivé manželky a vysoce postaveného švagra neochotně přijme arizační dekret na galanterní krámek stařičké paní Rozálie Lautmannové (Ida Kamińska). Polohluchá paní nechápe, co se v zemi děje, a považuje Tona za svého pomocníka. Doma a na veřejnosti ovšem Brtko předstírá, že „arizuje". Ve skutečnosti u paní Lautmannové renovuje letitý nábytek, zatímco ona o něj pečuje jako o syna. Nadejde však den, kdy všichni Židé z městečka obdrží předvolání k transportu a Tono musí přiznat barvu... (Česká televize)
(více)Zajímavosti (49)
- Film Obchod na Korze sa síce natáčal v Sabinove, ale v skutočnosti sa v románe dej odohráva v Humennom, odkiaľ pochádza aj autor knihy Ladislav Grosman. V čase natáčania bolo humenské "korzo", čiže centrum mesta nevhodné na natáčanie, pretože tam postavili nové "pokrokové" stavby, absolútne sa nehodiace nielen do filmu, ale aj architektonicky do centra mesta. (Cedenbal)
- Po premiére v New Yorku priletel v deň D (odovzdávanie Oscarov) Jozef Kroner (Tono) späť do Československa na Pražské letisko, kde sa k nemu mali pripojiť režiséri Ján Kadár a Elmar Klos aj Ida Kamińska (Lautmannová) a letieť späť do USA . K nedočkavému Kronerovi pristúpil istý súdruh a povedal: „Pane Kronere, vy jste v Americe již byl. Teď pojede soudružka Kadrnožková z Filmexportu." Tak ostal herec na Pražskom letisku sám aj s kuframi a oblekmi za 17 tisíc korún československých a na odovzdávanie Oscarov sa tak nedostal. (gogo76)
- Jozef Kroner (Tono) sa zúčastnil premiéry v New Yorku, kde dokonca rečnil. Svoj prejav čítal z vopred pripraveného listu, kde to mal foneticky napísané. Zožal veľký úspech, aj keď anglicky nevedel. (gogo76)
- Keď sa Jozef Kroner (Tono) dozvedel, že film je nominovaný na Oscara, rozhodol sa, že si dá ušiť štyri, na vtedajšiu dobu dosť drahé obleky za 17 tisíc korún československých. (gogo76)
- Film bol nominovaný na Oscara na základe veľkého úspechu v kinách. (gogo76)
- Ida Kamińska (Rozália) vychádzala s Jozefom Kronerom (Tono) veľmi dobre, mala ho veľmi rada a oslovovala ho "Jusku". (gogo76)
- Mesto Sabinov, v ktorom sa príbeh odohrával aj natáčal, v júni 2006 slávnostne otvorilo expozíciu kultúrneho centra s exponátmi z nakrúcanie filmu, z ktorých mnohé darovali občania mesta. Je medzi nimi aj kópia sošky Oscara od manželky scenáristu. Zaspomínať na nakrúcanie snímky si prišiel do Sabinova v tom čase posledný žijúci protagonista filmu František Zvarík (Markus Kolkocký), dcéra Jozefa Kronera (Tono) – Zuzana Kronerová – a vyše 80-ročná vdova pani Edita po autorovi literárnej predlohy filmu Ladislavovi Grosmanovi. (Raccoon.city)
- Pôvodný obchod na korze sa po novembri 1989 dočkal rekonštrukcie, dnes nakrúcanie pripomína pamätná tabuľa. Za obeť modernej doby padlo aj tradičné hniezdo bocianov, ktoré vidno dokonca aj na filmových záberoch. Mesto sa rozhodlo presunúť ho inde kvôli kolotočom. (Raccoon.city)
- Dvojica režisérov Ján Kadár a Elmar Klos sa dlho delila nielen o prácu, ale aj o spoločný honorár určený osobe režiséra. (Raccoon.city)
- V roli psa Esenca sa vystriedalo viacero psov, pričom ten, čo sa objavil v prevažnej väčšine scén, bol vraj na pľaci veľmi vystresovaný, priniesli ho totiž z výskumného ústavu. Jozef Kroner (Tóno) vstával o štvrtej ráno, aby psa, ktorý u neho počas natáčania býval, mohol nakŕmiť. Ladislav Grosman, tvorca predlohy a taktiež spoluautor scenára, režisérovi Jánovi Kadárovi raz povedal, že je to veľmi hlúpy pes, na čo mu on odvetil, že múdrych psov už vo filmoch bolo dosť. (Santino7)
- Do záberov natáčaných na pouličnom trhu (pred arizovanou galantériou) neboli obsadené herečky, ale tvorcovia kvôli tomu dali doviesť dedinské ženy z okolia Michaloviec. Chceli tým vraj autentickejšie vystihnúť podstatu klasických dedinských tržníc spolu s nárečím, ktoré bolo pre daný kraj blízko pri poľských hraniciach typické. (Santino7)
- Keď filmári hľadali v Sabinove dobrovoľníkov kvôli komparzu, miestni im odporučili ísť navštíviť sabinovskú väznicu. Keď tam prišli, viacerí dozorcovia ponuku ihneď prijali a natáčanie si vraj priam užívali, mohli si týmto spôsobom oddýchnuť od atmosféry, aká u nich vo väznici panovala. (Santino7)
- Ida Kaminská (Rozália) mala spočiatku absolútne odlišné predstavy o poňatí svojej postavy ako režisér Ján Kádár. Chcela ju stvárniť takpovediac "honosnejšie", s umelými zubami, dôkladne upravenú atď. S tým však u Kádára neuspela, a tak sa urazená a ohrdnutá rozhodla vrátiť späť do Poľska, kam ju tvorcovia museli ísť opätovne presviedčať. To sa im podarilo a Kádár si svoju predstavu o zanedbanej židovskej babičke predsa len nakoniec presadil. (Santino7)
- Ján Kádár mal od začiatku jasno ohľadom obsadenia Jozefa Kronera (Tóno), avšak dlhú dobu nevedel nájsť správnu herečku na stvárnenie hlavnej ženskej predstaviteľky, židovskej babičky. Potom, ako bezúspešne hľadal v Československu aj Rusku, šiel do Poľska, kde mu do oka padla práve Ida Kaminská (Rozália), ktorá bola v tom čase riaditeľkou poľského židovského divadla. (Santino7)
- Juraj Herz, ktorý sa natáčania zúčastnil v pozícii pomocného režiséra, spomína, že po získaní Ceny Akadémie mu Ján Kádár povedal, že "práve táto nožička je jeho zásluha" a taktiež to, že od tejto chvíle je už zlým pomocným režisérom a potrebuje začať točiť vlastné filmy, čo mu aj po audiencii u vedenia štúdia v Prahe vybavil. Obchod na korze bol teda posledným filmom, na ktorom Herz spolupracoval ako pomocný režisér a následne už začal točiť sám. (Santino7)
- Filmári si kvôli natáčaniu museli dať na objednávku ušiť gardistické uniformy, pretože v tej dobe už bolo v podstate nemožné zohnať originály. Hneď ako prišli do Sabinova a začali do nich obliekať hercov a komparzistov, miestni ľudia začali poukazovať na isté odlišnosti týchto na objednávku ušitých uniforiem oproti tým ozajstným. Filmárov dokonca zaviedli domov a zo skríň a krabíc povyťahovali staré gardistické uniformy, aby ukázali rozdiel. Zvláštne na tom bolo najmä to, že vlastníci týchto uniforiem boli už v tom čase takmer všetci straníkmi. (Santino7)
- Film sa pred oficiálnym uverejnením stretol s veľkým odporom zo strany Slovákov, ktorí chceli kvôli veľmi vážnej téme a v tom čase ešte "čerstvej rane" zamedziť jeho uvedenie do kín. Antonín Novotný, vtedajší prezident Československa, o ktorom bolo známe, že Slovákov nemal príliš v láske (čo ostatne platilo obojstranne, keďže u slovenského ľudu sa veľkej obľube netešil), sa nakoniec rozhodol film schváliť a urobiť tak Slovákom týmto spôsobom akési naschvál. (Santino7)
- Uvedenie filmu do kín okrem iných Slovákov vraj tvrdo kritizoval aj neskorší normalizátor, generálny tajomník a potom aj prezident Gustáv Husák, ktorý bol taktiež pôvodom Slovák. (Santino7)
- V roku 2000 mala v bratislavskom divadle Korzo ’90 premiéru rovnomenná inscenácia Jara Riháka s Mariánom Zednikovičom a Zitou Furkovou. (bergCA)
- „Filmári potrebovali mesto, ktoré malo centrálnu zónu - korzo - a niekto, kto poznal Sabinov, im ho odporučil. Prišli sa pozrieť a zapáčilo sa im tu. Neboli tu asfaltové cesty ani obchodné domy. Jediné, čo prekážalo, bol pomník obetiam druhej svetovej vojny, a tak vo filme stavajú drevenú mohylu, aby pomník zakryli," povedala niekdajšia pracovníčka mestského úradu v Sabinove. (kacer4)