Režie:
Steven SpielbergKamera:
Janusz KamińskiHudba:
John WilliamsHrají:
Meryl Streep, Tom Hanks, Sarah Paulson, Bob Odenkirk, Tracy Letts, Bradley Whitford, Bruce Greenwood, Matthew Rhys, Alison Brie, Carrie Coon, Jesse Plemons (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Film líčí příběh novinářů deníků The Washington Post a The New York Times, kteří zveřejnili tajnou zprávu označovanou jako Pentagon Papers o angažovanosti americké vlády během války ve Vietnamu. Snaha o ututlání skutečností trvající čtyři prezidentská období donutila první americkou vydavatelku Kate Graham (Meryl Streep) a ambiciózního šéfredaktora Bena Bradleeho (Tom Hanks) z deníku The Washington Post vyhlásit vládě bezprecedentní válku o zveřejnění tajné vládní zprávy Pentagon Papers. (Vertical Entertainment)
(více)Recenze (435)
Vzrušující novinový retro příběh. Vzkaz je jasný: tisk slouží těm komu je vládnuto, ne těm kdo vládnou. A nakonec Washington Post je báječně úspěšný. Film je dost předvídatelný. Dlouho se řeší finance, právní důsledky , vztahy novinářů s politiky apod. Pár vzrušujících okamžiků se najde jako třeba výroba kopií tajné zprávy. ()
Idilistická a klasicky happy-endová Spielbergovina, která přesvědčí spíše lidi, kteří se tématicky motají kolem novinařiny. Sám jsem nikdy úplně neporozuměl tomu novinářskému hladu vydat cokoliv, co smrdí tajemstvím, i když by to mohlo poškodit samotný stát a je uvrhnout do vězení. Psaní pravdy? Relativní. Služba lidu? V dnešní době docela výsměch. O to větší zklamání poté je, že vlastně ony celé ty Pentagonské listy nejsou ve filmu nějak odhaleny a víceméně o nich víme jen to, že existovaly. Tak či onak, byl jsem mírně překvapen scénářem a režií, protože politické/žurnalistické drama by mě na první pohled téměř jistě uspalo, ale to tomuto filmu zdárně nepodařilo a udrželo to mou pozornost svou solidní strukturou a flowem až do konce. I přes to málo, co se tam děje, tak se to děje nepřetržitě a Hanksův šéfredaktor je dosti energický a zábavný zvedač telefonů, který přímo ztělesňuje onen novinářský drajv. S dovolením úplně nerozumím nominaci Meryl Streep na sošku, protože, při vší úctě, její postava je holt mdle napsaná, důležitosti skoro pozbývající a její závěrečné rozhodnutí, který se musí oplzle otřít o feminismus, v kontextu předchozího děje je prapodivný. Vůbec celý závěr jsou kilogramy nefalšovaného amerického patosu se snahou i o nějaký ten vtípek, který holt kříví ústa, ale u Stevena jsem si už zvykl. Žádná bída, v rámci možností záživný, ale nikterak dechberoucí snímek s nádechem zajímavé aktuální tématiky. Lepší 3* ()
Pro mě další ze silných příběhů z novinářského prostředí. Nebylo to až tak úderné a brilantní jako Spotlight, nebo předchozí Spielbergův perfektní snímek Most špiónů, ale mělo to svou šťávu, výkony herců byli jako vždy precizní, Tom Hanks a Meryl Streep jsou prostě mistři svého oboru a ve filmu působili oba opravdu věrohodně. I s ohledem na dnešní politickou situaci je tento snímek dobrou sondou do toho, co se "ještě" nazývá svoboda tisku a slova a hlavně odvaha za tyto principy bojovat. Za mě jasné 4*. ()
Academy Award 2018 nominee. Mají média sloužit politikům, nebo lidu? Otázka, na kterou se zdá být odpověď snadná, zdaleka tak samozřejmá není - jak nakonec vidíme i u nás, kde Babiš zcela zdevalvoval historickou tradici některých deníků a jeho pohůnci v čele s čurákem Jardou Pleslem zdiskreditovali kdysi seriózní tituly. Přestože je svoboda tisku klíčovým tématem snímku, zdaleka nejde o jediné téma, jímž se tvůrci zabývají. Ve světle #MeToo je v dalším plánu postavení žen v mužském světě, hranice přátelství a pracovních vztahů, dojde i na klasická spielbergovská témata rodiny. Ne vždy vydařeně. Hlavně se to týká tématu "žena ve světě mužů". To by samotné stačilo, divák není idiot. Jenže filmaři to museli dát na odiv až příliš. Scény, kdy Kay přichází na jednání s bankéři nebo opouští soudní budovu, zatímco se kolem ní tvoří špalír žen všech věků a ras, které k ní obdivně vzhlížejí, jsou patetické až trapné. Přitom ona sama zase nic až tak výjimečného nedokázala. A mimochodem, publikování tajných vládních dokumentů je dost kontroverzní samo o sobě. I kvůli tomu se veřejnost unavená dlouhou válkou stala protiválečně zaměřená, a také proto nemohly americké jednotky dotáhnout vietnamskou válku do vítězného konce, což je špatně. Jinak je ale prequel Všech prezidentových mužů skvělý a bez chyb, Streepová i Hanks hrají výborně jako vždy, nevtíravá hudba na sebe nestrhává pozornost, jen scény podkresluje a dodává napětí, kamera si poradí i s dlouhými dialogovými scénami... Technicky nelze klasickýmu oscarovýmu filmu (tématem, zpracováním, výkonem hvězd) nic vytknout. ()
Tak tohle byla těžká nuda! Jak já tyhle politické filmy nemám rád, hrozně se vlečou, jenom se tam kecá, nic se tam neděje, žádná akce... ()
Příběh, který si zasloužil adaptaci kvůli své významnosti. To však nemění nic na tom, jak zoufale nudná je. Spielberg se ani nesnaží nějak zaujmout něčím nečekaný a jede podle předkreslené šablony novinářských dramat, kdy se vlastně vůbec nemůže rovnat například mrazivému Spotlight. Scénář sice není nějak rozvleklý, ale diváka scény brzy omrzí. Navíc je škoda, že se v příběhu vůbec nejde hlouběji v psychice postav, vše je to dost povrchové stejně jako naprosto průměrné výkony Meryl Streep i Toma Hankse. Tady jsou ty oscarové nominace opravdu omyly. ()
Má rád filmy o novinářích a o historii, ale tady je prostě všechno špatně, všechno zajímavé, co v tom filmu je, se odehraje v posledních dvaceti minutách. O tom měl být celý film, ta předchozí hodina a půl je neskutečně nudná, zbytečná a o ničem. Je to zoufalý pohled, když ani takové herecké osobnosti jako Hanks a Streep se před kamerou bezradně, nepřesvědčivě plácají a nevědí, co mají hrát. Maryl Streep snad v nikdy životě nehrála takhle prázdnu roli o ničem. Kate Graham je tu vylíčena jako neschopná, trapná, nezajímavá puťka, která se jednou v životě vzpamatovala, ale to vůbec neodpovídá skutečnosti. Ve skutečnosti to byla moudrá žena, která celý život ovlivňovala dění v USA. Většina nedostatků toho filmu je vinou mizerného scénáře, ale Spielberg mu zrovna dvakrát nepomáhá. Koukat na jeho filmy, je čím dál větší utrpení. Miloš Forman toho sice netočil tolik, ale každý jeho počin byl něčím mimořádný. Spielberg valí poslední dobou filmy jak na běžícím páse a tomu odpovídá kvalita. Možná by měl zpomalit - dvakrát měřit a míň řezat. ()
Pokud nemáte ponětí, co se odehrávalo v 60. a 70. letech ve vyšších patrech americké politiky a jména jaky Lyndon Johnson nebo Bob MacNamarra vám nic neříkají, budete vás dost bolet hlava. Post počítá se znalým divákem a i u takto komplikované historické etapy neplýtvá časem na vysvětlování kdo je kdo a hned se solí jména a situace v tak mohutné kadenci, že jsem například v jedné scéně (kdy jsem si musel fyzicky rozepsat její aktéry na papír) zjistil, že film počítá s tím, že pokud se postava A baví s postavou B o nějakém Henrym, mělo by mi jako dojít, že mluví o Henrym Kissingerovi. Týjo. Jenomže já to takhle mám rád, film se dokáže lépe soustředit na pohnutky a dilemata bouřící v jednotlivých postavách namísto toho, aby z nich dělal figurky na historické šachovnici. Z této strany není mnoho co vytknout (počítám, že výkon Meryl Streep mi lezl na nervy schválně) a to i přes to, že 80% herců vypadá stejně, respektive jako Clark Kent. Půlku celé práce navíc dělá Kaminskyho kamera už jen díky tomu, že Spielberg pořád trvá na natáčení na filmový pás, takže si můžeme vychutnat ten čím dál vzácnější feeling z filmového zrna a lehké, přesto ostré zamlženosti. Navíc ačkoli se většinu času pohybujeme v menších či větších místnostech, tak je obraz většinu času v plynulém pohybu, sleduje kam postavy míří a nejednou z nich například překvapivě přeskočí na postavy jiné. Skoro každý záběr by se zde dal využít jako výukový materiál pro to jak pracovat s pohybem, světlem a kompozicí pro dosažení kýženého efektu. Post ale není bezchybný. Jako největší selhání počítám začátek ve Vietnamu, kde máme pochopit motivace whistleblowera, ale kvůli zachování nízké přístupnosti a celkové odfláknutosti té scény to nemá kýženého efektu. Stejně tak jako trendová emancipační póza, která působí ve filmu nepatřičně naroubovaně a přijde mi, že celému hnutí za žensko-mužskou rovnoprávnost dělají tahle překotná gesta jenom medvědí službu. ()
Zveřejnit či nezveřejnit? Protože jde o sólokapra a taky peníze. Jo a taky o pravdu a hodnoty. Včetně důrazu na postavení žen v tehdejší době. Solidní drama bez překvapení. SHRNUTÍ: Filmu nejde o Vietnam, ale o to, čemu předcházelo zveřejnění dosud skrývaných faktů. ()
Když se s první vteřinou filmu objevil na plátně Spielberův klasický otevírací obraz (tedy sekvence, která chytí divákovu pozornost a zároveň souvisí jen matně s budoucím dějem), uvědomil jsem si, jak na mě pořád značka Spielberg platí. A ten trochu magický pocit mě neopustil po celou dobu filmu. Typicky dokonale kontrastní obraz, kamera Janusze Kaminskiho, která každým záběrem něco říká a tedy vypráví obrazem, spielbergovská hudba Johna Williamse. To a mnohé další mě uvádělo do pocitu, že se koukám na film, na kinematografii a prožívám příběh, u kterého jsem napjatý a vzrušený (v tom diváckém slova smyslu). A to z mého pohledu není v roce 2018 málo. 9/10 PS: Frank Capra loves this movie! ()
Příliš, dokonce až přespříliš americké. Doufal jsem, že si odpustí to svoje trapné tleskání a výskání, ale bohužel. Průměrný film se zárukou kvalitních hereckých výkonů osvědčeného tria (Steep, Hanks, Letts). Navzdory delší stopáži jsem se nenudil, Spielbergovi se podařilo udržet diváka v napětí, co bude následovat. ()
Že Spielberg na základe týchto skutočností nevyrozpráva ten príbeh, ktorý by sa dnes žiadalo počuť najviac, to bolo jasné a spečatené angažovaním Streepovej (s Hanksom). Potiaľ v poriadku, dupľom, ak jeho apel na osobnú odvahu dokážeme vnímať ako rafinovane zabalenú výzvu k tomu, čo je, zvlášť v časoch zlomových, asi najdôležitejšie... Rovnako tak ale nie je vylúčené, že "Aféra v Pentagone" bude skôr ukážkou zúfalého sebaklamu, než čohokoľvek iného - dôkazom nech sú chvíľami strojené momenty vo výkone oboch hlavných predstaviteľov, u nich doteraz nevídané - a teda predstavy o rafinovanom Spielbergovi sú rovnako tak klamlivé. No ak aj odsunieme "ideologické" úvahy, úplne najväčšou smolou celého filmu (ako väčšiny jeho filmov) je, že "pán maestro" neopustil režisérsku stoličku tesne pred ukončením natáčania a nenechal posledné scény natočiť niekoho (v rozčúlení sa mi chce napísať - hocikoho!) iného. Tie doslovné zhrnutia pre školopovinné obecenstvo, zvlášť v kontraste s tým, ako bezohľadne (rozumej brilantne) voči divákovej pozornosti a rozhľadu to dovtedy rozprával, tie boli odporne ľadovou sprchou... Packal starý nenapraviteľný! ()
Předpokládám, že kdybych byl angažovaný Američan rozplýval bych se právě nadšením nejen nad uhájením svobody tisku v nejdemokratičtější demokracii v celé Mléčné dráze, ale také nad černou redaktorkou. Zajímalo by mě kolik jich asi v roce 1975 v novinářské branži v USA pracovalo? Vlastně, co to plácám, jistě hodně, v tak demokratické zemi to přece musely mít ženy i černoši zcela jednoduché. No, a to je právě ono, přemýšlel jsem spíš nad těmito záležitostmi, protože příběh samotný byl pro mě dost mdlý. Třetí hvězdičku jsem přihodil za obsazení, potěšilo mě angažování Metthewa Rhyse i Jesseho Plemonse. ()
Hvězdně režírovaný a herecky obsazený snímek o jedné z největších novinářských kauz v historii USA. The Post má hutný příběh, který je podložen dramatickými událostmi, nicméně po většinu snímku máte dojem, že se na ně díváte skrze tlusté sklo, jímž neproniknou vůbec žádné emoce, což je citelné zejména v první polovině. Naštěstí se Steven Spielberg dostane do správné formy v polovině druhé, která je od té první kvalitativně na míle vzdálená. Najednou máte pocit, že sledujete břitký a odsýpající film, který se místy svým pojetím blíží jinému Spielbergovu počinu "The Bridge of Spies". Bohužel, ve světle nešťastného začátku ani toto snímku The Post moc nepomůže, což má za následek velmi průměrný a natažený filmový zážitek. Škoda. „ ...from the majority opinion: 'In the First Amendment the Founding Fathers gave the free press the protection it must have to fulfill its essential role in our democracy. The press was to serve the governed, not the governors.“ ()
Tohle komolení mě nebralo, beru jakým stylem a skvělým režisérem to je natočeno ale já jsem se v tom nenašel přesto slušný hodně. ()
Spielberg umí, Singer umí, Hanks a Streep umí. The Post je fantasticky odvedeným kusem té nejčistší filmařiny, která fascinuje nejen tím, že je v každém ohledu precizní i tváří v tvář zběsilé rychlosti produkce, ale především šíří tematického záběru, nad jehož promýšlením svého diváka vybízí. Novinářské drama, detektivka, špionážní thriller, smutná satira. Je toho zde spoustu, navíc z technického hlediska v natolik lahodném balení, že mu jednoduše nelze odolat. Dynamika, kterou filmu dodávají kontrasty světů, ve kterých se pohybují jeho ústřední charaktery, je na tak komorní počin neskutečná, každá společná scéna Toma a Meryl je neskonalý požitek pro sledování. Při vědomí faktu, že měsíc po téhle pecce poslal dvaasedmdesátiletý Spielberg do kin výsostný nerdgasm Ready Player One... Ten člověk nezná hranice. 90 % ()
Ačkoliv si Spielberg vybral opět zajímavé historické téma, tak to nemělo takový šmrnc jako minule (Most špiónů). Svoboda tisku, morální dilemata, Hanks se Streepovou... všechno bohužel bez pořádného historického kontextu. Samotné odhalené dokumenty nejsou pro film stěžejní a moc se o nich nedozvíme. Delší stopáž a větší ponoření do politiky a historie bych asi prostě ocenil víc, než rozhodnutí tisku - vydat či nevydat, které prostě úplně napínavé není. ()
Neviem sa rozhodnut, ci je nudny samotny film, alebo iba tema o ktorej pojednava. To najlepsie posudia ludia, ktorych tato tema zaujima. Mne to nakoniec môze byt jedno a v polovici som to vypol. Vôbec som sa v tom neorientoval a strojene vykony Hanksa a Streepovej ma tiez srali. Film nehodnotim, kedze som ho ani nedopozeral. ()
Podobne ako v Mníchove sú aj tu hrdinovia obyčajní ľudia. Príbeh je väčší ako charaktery, ale to nevadí. Má to dynamiku, precízny scenár a strká to prst do boľavej rany. A to takým spôsobom, že to prejavuje záujem. Čo viac si od filmu priať? Tobôž keď sa jedná o tému, ktorá už svoje zastúpenie v kinematografií má. Vrátil by som sa ale k tým hrdinom. Sú nešikovní a neistí. Prevrhávajú stoličky, vypadávajú im veci z náprsného vrecka. Majú strach a čelia svetu byrokracie o ktorom veľa nevedia. Spielbergové filmy sú plné takýchto hrdinov, čo sa vzoprú, hoci si nie sú istí, či by naozaj mali. A dúfajú v najlepšie. Kopec krát sa takéto veci nepodaria. Keď sa ale podaria zamútia vodu. Preto sú dôležité. The Post nie je výrazný film. Ale je malým klenotom. Je dobré že v Spielbergovej filmografií sú aj takéto filmy. Dáva to jeho fanúšikom odkaz, že mu na niektorých veciach záleží. ()
"Vy navrhujete, abychom ministrovi řekli, že ty dokumenty máme a že máme v úmyslu je vydat ?!" - "No, ano, přesně tak jsem to myslel.." - "Tedy kromě přistání Hindenburgu v bouřce jsem v životě neslyšel pitomější nápad.." ;) ()
Reklama