Režie:
Antoine BlossierScénář:
Antoine BlossierKamera:
Romain LacourbasHudba:
Romaric LaurenceHrají:
Maleaume Paquin, Daniel Auteuil, Virginie Ledoyen, Ludivine Sagnier, Jonathan Zaccaï, Simon Armstrong, Nicholas Rowe, Nicola Duffett, Rupert Wynne-James (více)Obsahy(1)
Desaťročný Rémi bol ešte bábätko, keď ho jedného dňa našli samého pri kostole. Ujala sa ho dobrá žena, ktorá ho vychovala, no keď sa jeho adoptívna rodina dostala do problémov, otčim sa rozhodol, že ho odvedie do sirotinca. Cestou stretli pána Vitalisa, potulného muzikanta, ktorý malého Rémiho od jeho otčima kúpil. Spolu s Vitalisovym verným psom a nezbednou opičkou sa vydali na cestu Francúzskom, počas ktorej sa Rémi naučil písať a čítať, objavil svoj výnimočný spevácky talent, a spoznal radosti i strasti potulného života, ľudskú zlobu, ale i silu priateľstva a lásky. A jedného dňa i pravdu o svojom skutočnom pôvode... (RTVS)
(více)Videa (2)
Recenze (12)
Veľmi sa mi to páčilo. Ako nakoniec všetky filmy v ktorých sa objavia deti, zvieratká a perfektný Daniel Auteuil. Hoci Maleaume Paquin ako malý Rémi bol tiež dobrý. Príbeh je také pohladenie po duši, možno až príliš dokonalý, s krásnou hudbou, no bez sĺz na konci to asi viacerí nedajú. Ja teda určite nie. ()
byly tady momenty které mě citově ovlivnily.První, kdy matka zpívá ukolébavku .Druhý ,když nešťastný Rémi zpívá své týrané kamarádce a třetí když se na scéně objevil pejsek,voříšek který vypadal přesně jako můj psí kamarád(který je již delší dobu v psím nebíčku) a evokovalo to ve mě velmi silně vzpomínky na něj.Příběh jako celek je velmi zdařilý.Scénář ,kamera a hlavně Auteuil v hlavní roli byl nedostižný.V několika dřívějších snímcích jsem si myslela že vidím vrchol jeho umění ale tady mě zase překvapil svojí profesionalitou.Zbytek herců jakoby významem nebyl.Samozřejmě dobrý slovenský dabing.Teda vynikající.Autentické masky a kostýmy. ()
Pekná sprievodná hudba a poctivý príbeh, ja môžem hodnotiť len film, knihu nepoznám, nemôžem porovnať. A nesúhlasím s tým, že film musí byť stopercentným zrkadlom knihy, inak je nedokonalý. Ale ako som sa na to pozeral, stále mi to prišlo, že nie som vo vekovej kategórií, ktorej je film určený. A s týmto pocitom som ostal až do konca. ()
Tak jsem se konečně dočkal zpřístupnění nejnovějšího filmového zpracování Malotova románu Bez domova a mohu jej okomentovat. Podle traileru to nevypadalo špatně, ovšem když jsem film (no, film... ony to jsou spíš pouhé fragmenty nejdůležitějších scén s několika málo postavami z knihy) shlédl až do konce, musím být poněkud kritický, zejména co se týče dějových odlišností, na které jsem dost háklivý. V této verzi schází dva Vitalisovi psi, Dolce a Zerbino, což by zas až tak nevadilo. Horší je, že namísto Artura je zde upoutána na invalidní vozík Lisa, není němá a je dcerou Milliganové. Tato překombinovanost mi dost vadí, na to si dosud žádní tvůrci předchozích verzí netroufli (a dobře dělali). Chybí tu i další důležitá postava, Mattia a také celá rodina Acquinových. Přitom film trvá hodinu a tři čtvrtě a mnohé scény jsou strašně zdlouhavé a natahované. V nezměněné podobě zůstalo z románu jen velmi málo, jako třeba úmrtí Joli-Cœur na zápal plic poté, co se před vlky schoval ve větvích. I zápletku s Driscolovými, falešnými rodiči Remiho zde tak nějak ponechali, i když opět patřičně upravenou, Remiho z jejich spárů zachraňuje Vitalis a teprve pak ve sněhové vánici umírá. Jedna z mála věcí, kterou musím pochválit jsou návrhy kostýmů Remiho a Vitalise, neboť se docela podobají těm, jaké měli v japonském animovaném seriálu z r. 1977. Vlastně ani úvodní a závěrečná scéna, v nichž Remi už coby stařec v sirotčinci pojmenovaném po Vitalisovi vypráví dětem svůj životní příběh není špatný nápad a je to celkem působivé. Není to úplně zpackané jako dvojdílný film z r. 2000, ale i tak tomu víc jak lepší 2 * dát nemohu. Jak ruská dvojdílná verze (1984), tak francouzská třídílná (1981) jsou mnohem povedenější (o anime seriálu z r. 1977 ani nemluvě). Pokud se někdo domnívá, že jsem k tomuto filmu přespříliš kritický, nechť nejprve shlédne výše zmíněné starší verze a nebo ještě lépe, přečte si románovou předlohu a teprve pak soudí. 40% ()
Jedna z adaptací románu Hector Malota , který jsem nečetl. TV film z roku 2000 s Pierrem Richardem (62%) pravděpodobně (porovnání obsahů) více drží románovou předlohu. Zde například drhne, proč anglické dítě odložili v Paříži. Nebo taková sněhová bouře v okolí Londýna, to asi není každý rok... Ale pryč od toho, film se mi líbil. Chvílemi jsem uvažoval i o 5*, ale to by musela být lepší režie. Některé scény jsou příliš schematické a předvídatelné. 75% směrem nahoru. podruhé 31-3-24 asi s dvouletým odstupem. To stačí, aby si člověk (tedy já) nevzpomněl na základní osu děje. A pak platí to, co je v původní recenzi. Prostě film ke skouknutí jednou za dva roky. ()
Reklama