Režie:
Ofir Raul GraizerScénář:
Ofir Raul GraizerKamera:
Omri AloniHudba:
Dominique CharpentierVOD (1)
Obsahy(1)
Služební cesty mohou přinést mnohá překvapení a není výjimkou, pokud mezi ně patří setkání, jež přeroste v milenecký vztah. Poměr Thomase, cukráře žijícího v Berlíně, a Orana, ženatého muže původem z Izraele, však po několika měsících utne tragická událost. Oran umírá při dopravní nehodě a Thomas nevidí jiné východisko, než vyhledat vdovu, jež teď sama vychovává Oranova syna. Přes počáteční nedůvěru, pramenící z Thomasovy německé národnosti, dává truchlící Anat mlčenlivému mladému muži práci ve své kavárně, netuší však, že nevyslovený smutek, který je spojuje, se váže k jednomu a tomu samému muži. (MFF Karlovy Vary)
(více)Videa (3)
Recenze (77)
3* Mám rád vztahová dramata, mám rád gay filmy, ale nemám rád takové, když nerozumím chování a pohnutkám hlavního hrdiny, což mě vždycky dost irituje. A tenhle film je tou pravou ukázkou - možná je chyba u mě, ale jak jinak hodnotit než subjektivně. Pokud však chtěl režisér jen upozornit jaké to má následky, tak potom to nějaký smysl má ... pro ostatní. Jinak komorní provedení filmu včetně hudby je kvalitní a umocňuje tak emocionální náladu filmu. Nedílnou součástí filmu je i silný vliv náboženství na chování postav, ale v Izraeli to ani jinak nejde. Tři hvězdičky neznamenají velké zklamání, ale ani chuť si někdy film zopakovat. Navíc jsem měl pocit, jako bych už něco podobného viděl. Své diváky si ale určitě najde. [ PŘÍBĚH: 1 /// SMYSL: 0 /// ATMOSFÉRA: 2 /// TEMPO: 1 /// ORIGINALITA: 1 /// NÁLADA: 1 /// ART: 1 /// STYL: 2 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
Velice dobře zpracovaný snímek. Film hodně vsází na trochu depresivní atmosféru, kdy přímo vybízí k tomu, aby se divák vcítil do hlavních postav, což se u mě podařilo. Místy mi bylo až nepříjemně úzko. Herci zahrály své role s přehledem, a to především Tim Kalkhof, protože ty scény, kdy kamera zabírá jen jeho a on bojuje se svými vnitřními pocity...skvělá práce. Docela zajímavé je i to, jak málo hudebního podkresu ve filmu je a rozhodnutí film vést ve třech jazykových variacích také nebyl špatný nápad. Film pak působí o to více reálněji. Rozhodně dobře odvedená práce po všech směrech. ()
Stručné a výstižné shrnutí ve svém komentáři snímku napsal Marigold. Kdybych se jednou odhodlal navštívit filmový festival, očekával a ocenil bych právě takový typ filmu. Uměřený, s pomalejším tempem, uvěřitelnými konflikty a realisticky vymodelovanými charaktery. Není podbízivý, nabádá ale k zamyšlení a nabízí skvělé úsporné herectví obou hlavních představitelů. Dává prostor divákovi, nevnucuje mu žádné kategorické soudy. Za mě poctivých 80 % celkového dojmu. ()
Film plný silných kontrastů, které dodávají emocionální pnutí do většiny scén, i těch zcela obyčejných. Cukrář se ale překvapivě nenechá rozkmitat, pokračuje v úsporném vyprávění a většinu konfliktů nechává bublat někde v hloubce pod povrchem. Za to si zasluhuje respekt, protože je tu několik momentů, které si přímo říkají o větší explicivitu. Moc hezké a přesvědčivé. Tichá voda břehy mele. ()
Němec dělá poskoka v Jeruzalémě, v židovské košer-kavárně. To se musí Hitler v hrobě obracet! Tohle je jen můj pokus o nekorektní humor, protože film je úplně o něčem jiném (ikdyž ta averze Židů vůči Němcům, stejně jako naše vůči Rusům zůstane navždy). Jednoduchý, srozumitelný a hlavně lidský je tento komorní snímek a je to pro vnímavého diváka balzám na duši. Zaspoileruji. Muž a žena miluje jednoho muže a muž a muž miluje, v jiném čase jednu ženu! Celkem se dohromady milují tři osoby navzájem, jen o tom neví. Takto jednoduché a zároveň složité to je! I takové příběhy může přinést náš pestrý život. K tomu všemu si ještě nastartujte chuťové buňky (ti kteří máte rádi sladké!), abyste je pak naprázdno mohli použít! ()
Reklama