Jókoso džicurjoku šidžó šugi no kjóšicu e
(seriál)-
Yōkoso jitsuryoku shijō shugi no kyōshitsu e (více)
Kamera:
Naoki SerizawaHrají:
Hisako Kanemoto, M.A.O, Nao Tójama, Rina Hidaka, Rina Sató, Satoši Hino, Jurika Kubo, Júičiró Umehara, Lynn, Mikako Komacu, Rjóta Ósaka, Kanehira Jamamoto (více)VOD (1)
Série(3) / Epizody(38)
Obsahy(2)
Koudo Ikusei Senior High School je nejprestižnější škola v celém Japonsku sponzorovaná státem, jejíž absolventi mají 100% úspěšnost při hledání zaměstnání a velmi často se později podílí na rozvoji celé země. Zdejší studenti mají neskutečnou svobodu ve svém jednání a ještě jsou pravidelně na začátku každého měsíce odměňováni body, které slouží na zdejším kampusu jako platidlo, za které si mohou koupit skoro vše, po čem jejich srdce touží. Tato škola může z počátku působit jako ráj na zemi, ovšem pouze ti nejlepší studenti, kteří prokáží svou hodnotu, si dokáží udržet svá privilegia. Právě sem přichází do prvního ročníku Ayanokouji Kiyotaka, který nebyl při psaní vstupního testu příliš pečlivý, a tak skončil v třídě 1-D, kam byli zařazeni dle zdejších norem podřadní studenti. (Jeoffrey)
(více)Recenze (11)
První díly se mi dost líbily. Jednak jsem se nemoh vynakoukat na ty zvláštní duhové očí ...většiny postav.. no a především mě oslovil asociální, věčně zamyšlený hlavní hrdina, který coby odtažitý pozorovatel a současně schopný manipulant anime naprosto dominuje. Nejasné intriky a tušení podivných her a plánů na pozadí dělají anime napínavým... a za pozornost stojí i atraktivní, byť trochu nevyzrálá "hlavní" hrdinka... Bohužel, za dvanáct dílů konec, nikoliv v tom nejlepším, nikoliv s nějakým vysvětlením či uzavřením, natož pak závěrem... v podstatě rozjeté, jak v prostřed série ...najednou zvonec a netradičního anime ..je konec. Druhá série se nechystá a tak anime holt asi skončí v propadlišti dějin. Ztracený potenciál. Smutné. 50% ()
[1. série] Nejpříjemnější překvapení jinak velmi bídné letní sezóny. Člověk by čekal při shlédnutí na plakát nějaký prachobyčejný školní slice s možnou mírnou deviací hlavních postav od zaběhlých standardů, čemuž nejen dost napovídala poklidná LN předloha i manga, ale i zprvu špatně zasazené tagy jako "komedie" či "romantika". Víc jsem se zmýlit ale nemohl. Studio Lerche k tomu přistoupilo rázně a hutně stlačilo příběh, aby se vyhnulo nudným pasážím a naservíroval nezvykle napínavou podívanou. Není čas řešit blbosti typu kroužky nebo festivaly, zde se hraje vysoká hra přežití na škole s hodně obskurními pravidly, které smrdí levotou. Ústřední duo disponuje nadprůměrným inteligenčním kvocientem k nahlížení za oponu a odhodláním s tím něco provést. Jenže ouha! Je velmi záhy evidentní, že postavy ani zdaleka o sobě neříkají ostatním pravdu a to ani divákům. Atmosféra tím udržuje vysokou míru napětí; tajemství a triky jsou náplní pomalu každé epizody, postavy se neustále předbíhají v tom, kdo je víc neupřímný, a celé to vypadá jako jedna velká důmyslná hra. Ano, pro některé může být velkou kaňkou poměrně vydatně použitý fanservis (animace je tomu adekvátně uzpůsobená, takže je rozhodně na co koukat) a zvlášť epizoda 7 v tomto ohledu pro mě téměř úspěšně zničila svou nesmyslnou existencí celý seriál. Vše zachránil šmrncovní, gradující, mírně odhalující a na další sérii nabádající závěr. Jak už jsem zmínil výše, toto anime výjimečně disponuje nezvykle silnou hlavní postavou. Ayanokouji je tajemný jak pověstný vrchol ledovce, slalomuje mezi zaběhlými klišé, nepotřebuje harém (i když je mu defakto k dispozici), sympaticky koná a vyvarovává se chyb. A i když je jeho sekundantka Horikita sem tam milá jak šváb na toaletě, nejde říct, že by jí to nepálilo. Celkově nemůžu říct ani popel, bavil jsem se královsky a těším se na případnou druhou sezónu. Dramatické 4* ()
Prvá séria (2017): Vcelku originálna a nápaditá záležitosť, ktorá však po dobrom úvode akosi zmení tempo, bude sa snažiť vyzerať až príliš zaujímavo a všetka kvalita a prepracovanosť príbehu sa akosi začne rozpadať. Od nejakého deviateho dielu sa to výrazne zhorší a aj keď tam bola cítiť snaha viac prehĺbiť charaktery, už to akosi stratilo napätie a pútavosť, ktoré sa mi tak páčili na prvých epizódach. Nakoniec seriál vyústi do nejakého záveru, po ktorom síce divák bude chcieť pokračovanie, ale už teraz sa vie, že to nedopadne veľmi dobre. Druhá séria (2022): Mnoho ľudí sa z akýchsi nepochopiteľných dôvodov o tomto anime vyjadruje ako o veľmi inteligentnej záležitosti. A vlastne to aj celkom chápem. Keď som pred piatimi rokmi ako 14-ročný introvert videl prvé dve epizódy, tiež som si chvíľku hovoril, že ten Ayanokoji vyzerá celkom cool. Avšak keď sa na to pozriem spätne, tak nech hľadám akokoľvek, stále to tam nevidím. Inteligentné? A v čom presne? V tom samoúčelnom násilí? V tom, že tam len každý každého nenávidí a chce zničiť bez akéhokoľvek zmysluplného dôvodu (samozrejme až na krutého hlavného "antagonistu", ktorého sa city zďaleka nedotýkajú)? Že sa ten seriál snaží tváriť akoby bol o niečom (k čomu si na začiatku každej epizódy napomáha filozofickými citátmi, ktoré nemajú absolútne žiadnu spojitosť s budúcim dejom), pričom je ale v skutočnosti len zberbou prostoduchých scén o ničom? Že to má neskutočne inteligentné, do najmenšieho detailu vykalkulované plány, ktoré ale zakaždým prídu úplne out of nowhere a nikdy sa nám ani len nepokúsia ukázať zákulisie toho, ako k ním vlastne došlo, vďaka čomu vo výsledku nevyznejú ani trochu vierohodne? Že to má skvelé napísané (jednorozmerné) charaktery, pričom každá z postáv má hĺbku, zmysel, rozvoj a "osobnosť" (pričom sa ale každá správa absolútne neprirodzene, jej motívy sú často len nezmyselne vycucané z prstu a je psychologicky zbabraná)? Že to má vo všetkých smeroch dokonalú hlavnú postavu, kedy nikto a nič nepresahuje jeho inteligenčné a dokonca ani fyzické zdatnosti, nehovoriac o tom, že je úplne odpojený od emócií a nič necíti, čo je neskutočne cool? Aj keď jeho coolovosť je vlastne len povrchná a pochybná, čo sa tvorcovia snažia zaobaliť do akejsi "temnej minulosti", ktorú nám síce vždycky na chvíľku načrtnú, ale nikdy nám nepredložia pádne argumenty ani dôvody, kvôli ktorým by sme im to mali skutočne veriť. Skrátka celý seriál (aj novela) je len nerealistickým pseudointelektuálnym výplodom autorovej hlavy, ktorý nemá ani hlavu ani pätu, ale pritom sa snaží byť absolútne nad veci. Čo samozrejme nevadí, hlavne že to je zábavné, že sa tam stále niečo deje a že je Ayanokoji je tak veľmi cool. 3/10. ()
Jo, tak tohle je jedno z anime, které by si pokračování určitě zasloužilo. Máme tu v podstatě miniaturní stát v podobě školy, kdy studenti dostávají body a zároveň je utrácí. Kromě toho jsou tu pravidla, o nichž toho moc neví a je jen na nich, jak se ve všem zvládnou orientovat. Prvních šest epizod + ta poslední jsou opravdu na úrovni, ty další jsou pak o něco slabší a do celého konceptu mi až tak neseděly. Postavy jsou zde vymyšlené ale velice dobře a občas je těžké odhadnout, jaká daná postava vlastně je. Pokud se další sérky nedočkám, asi výjimečně začnu číst novely, protože tahle politická hra ve školním systému je opravdu povedená. 80% ()
Pokud čekáte typické school life-romcom anime, jste na omylu (aspoň u té romcom části). Čeho si u tohoto anime hodně cením, je atmosféra, kterou tvůrci i samotné postavy zvládly na jedničku. Více se tady rozepisovat nebudu, jiní mé myšlenky shrnuli skvěle :) ()
Už na první obrazovce mi bylo jasné, že půjde o kvalitní light novel komedii, začíná to totiž citátem od Nietzscheho a po krátké scéně v autobuse (kde se pár středoškolských voličů Svobodných/fanoušků Ayn Randové dohaduje o tom, zda je morálně správné pouštět staré lidi si sednout) dojde na určení prostředí, kterým je (jak jinak) střední škola. Ta má být jakousi meritokracií, která je v podstatě objektivistickým vlhkým snem, a dostává se na postavy. Náš protagonista se ze začátku zdá být tichým, cynickým samotářem, u kterého se časem objeví typická debilní klišé backstory - ostatní postavy na tom nejsou líp, jde o čisté archetypy, opakující se už pomilionkráté... a do toho všeho nám tu cpou další citáty a "hluboké" otázky typu "jsou si všichni lidé opravdu rovni?", a dostane se dokonce i na spoustu vynuceného naprosto nekompetentního dramatu... abych nezapomněl na produkční stránku - jde víceméně o průměr měnící se v nadprůměr, když jde o fanservis, o který jde cekem často - podle mých předchozích zkušeností se studiem Lerche celkem běžná věc; soundtrack je vždy průměr a nemá cenu se o něm zmiňovat. Takže sorry, ale ve výsledku jde o píčovinu největšího kalibru... 3/10. ()
Tohle anime mě už od začátku sralo provedením, a prakticky ve všem. Anime má hodně zajímaví koncept, ze který vůbec nic nechce dělat. Postavy jsou asi, tak zajímavé jako prach ve vašich pokojích. Ale anime dokázal jedu věc, kterou kde jaké anime dokáže a to udělat, TAK MOC NUDNOU A NIČÍM NEZAJÍMAVOU SIGMA POSTAVU CO JSEM ZATÍM KDY VIDĚL V ANIME. Hlavní postava mluví více znuděně, jak běžný TikToker s depresí, a magicky umí úplně všechno. Ženské postavy jsou to hlavně aby jsme viděli jejich prsa, a když se tu některé snaží něco přinést do děje, tak to z 90% je nezajímavé. Celkově tohle anime nevypadalo vůbec špatně, ale nakonec se z toho vyklubalo naprosto nudný seriál, který mi vzal 5 hodin života. Kvůli tomu vůbec nedávám žádné naděje do dalších sérií. 1,5/10 - 2/10 ()
"Jsou si lidé skutečně rovni?" Ptá se hlavní hrdina Ayanokouji hlubokomyslně. A odpověď je pochopitelně ne, nikdo se ti nevyrovná Ayanokouji, ty tajemný superinteligentní filosofe, mistře bojových umění a spasiteli roztomilých kozatých školaček. A ty to víš a trápíš se tím, proto své polobožské schopnosti skrýváš, děláš ze sebe schválně průměrného smrtelníka, ale co naplat, i přes veškerou šarádu tvá genialita vyvěrá ven a činí ze všech nepřátel bezbranné slabochy a z rozkroků tvých spolužaček Niagarské vodopády. Och, jaký to úděl, jaké to drama! Nechceš být na očích, pracuješ ze stínů,takže většina lidí nedokáže rozpoznat tvojí hloubku, ale tví učitelé a přátelé odhalují tvou skutečnou bytnost, s hlubokým respektem vzhlížejí na tvou všestrannou dokonalost a vedou s tebou nesmírně hluboké debaty o podstatě lidské existence a společnosti (dramatický záběr na postavu:"lidská společnosti si není rovna" tududú rozehraje se dramatická hudba, dramatický záběr na druhou postavu "lidská společnost by si měla být rovna", ... geniální). A aby té hlubokomyslnosti nebylo málo, nechybí pochopitelně filosofická moudra na počátku každého dílu, protože nic nedokáže orámovat dvacetiminutový díl o hledání zloděje kalhotek lépe, než nějaký ten citát od Schopenhauera ... ()
Seriál nie je ani tak o unikátnom systéme top školy, ako o rôznych manipuláciách a tyranii medzi študentmi. Dievčenská šikana, snaha o úplné vylúčenie oponentov zo školy, zamýšľanie sa nad spoločnosťou ako nad šachovou partiou, mastermind ťahanie za nitky na strednej škole. nuž v Japonsku sa začína v ranom veku 🙂 ()
1. série: pomalejší záběr ze začátku a nutno představit hlavní postavy. Chvíli to trvalo, než se mezi některými rozběhla chemie, ale nakonec z toho vzniklo dost povedené psychologické drama, které umělo i pobavit. Psychologické drama, které prakticky vytrhlo tradiční středoškolský příběh a povýšilo ho na kompetitivní úroveň. I když by tam pár věcí šlo zlepšit, do cíle to dojelo zdařile. To především díky závěrečným epizodám na ostrově, kde se anime poprvé naplno projevilo příběhem a character developmentem. 8/10... 2. série: 2. série začala na podobné notě, ovšem už přibližně od poloviny bylo poznat, že ta kvalita se zvyšuje. Mj. i skvělé venkovní soutěže a "side ploty" některých postav hodily divákovi hodně možností, jak si užít příběh. Série držela prakticky celou dobu velmi konzistentní vlnu napětí skrz několik postav a nových pravidel. 9/10 3. série: To co 2. série načala se ovšem nevezlo dál. Ve 3. sérii se veze několik zvratů, stejně jako konec školního roku. Přichází nová postava trochu zamíchat kartami a některé vztahy mezi postavami dostávají jasnější kontury nebo jsou konečně více vysvětleny. Konečný díl postavený na několika cliffhangerech je skvělý. Tohle vše ale trochu zabil začátek série, který byl neskutečně pomalý a nudný. A pokud člověk sleduje anime po čase a nesjel si nějaký recap, je ke všemu ještě dost matoucí. Měla by být práce anime přilákat diváka a udržet ho u příběhu, ne ho unudit. Proto je 3. série trochu rozporuplná (SPOILER) a nezachraňuje to ani závěrečná scénka Kiyotaky, kde začíná mít vztah, který dle light novely potrvá dost dlouho. 7/10 ()
Ked som si prvý krát čítal obsah o yokoso jitsuryoku, tak som mal pocit, že neuvidím nič nové, kedže na túto tému tu už nejdeno anime bolo. To som sa sakramentsky mýlil, celé anime má také príjemné miestami až mrazivé psychologicko - dramatické cítenie, ńehovoriac o zaujímavých postavách v jednotlivých triedach. Samozrejme tou najzaujímavejšou bol Ayanokouji, aby som nepísal iba superlatívy tak uznávam, že to pomalé tempo, kde sa miestami nič nedeje je tiež dosť iritujúce, v podstate camp na ostrove sa rozuzlil až v záverečnom diely a ja už môžem iba netrpezlivo čakať, či bude druhá séria a zistiť o Ayanokoujiho minulosti viac. Záverečný jeho monológ určite navnadil. 4* ()
Reklama