Režie:
Jiří KrejčíkKamera:
Rudolf MiličHudba:
Evžen IllínHrají:
Iva Janžurová, Josef Abrhám, Jiří Hrzán, Věra Ferbasová, Pavel Landovský, Naďa Urbánková, Jiří Hálek, Josef Hlinomaz, Ivana Karbanová (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Dámské návštěvy zakázány! Chez Marcel je malý, chudý pension pro svobodné pány. Je však veden přísnou slečnou Mossieovou, která dbá na nekompromisní zákaz přijímat dámské návštěvy. Pokud některý z podnájemníků zákaz překročí, dostane nemilosrdně výpověď. Přesto však mladý pan Mulligan propašuje do svého pokoje slečnu Andělu. K ránu dívku nutí, aby opustila jeho teploučkou postel, neboť se má z plesu vrátit spolubydlící Halibut. Andělka se brání tak dlouho, až se musí chvatně schovat ve skříni, aby ji Halibut neviděl. A kolotoč nejneuvěřitelnějších situací se rozjíždí… Bláznivá česká komedie Pension pro svobodné pány vznikla v roce 1967 podle stejnojmenné divadelní hry irského spisovatele Seana O’Caseyho. Příhody jedné noci a časného rána, kdy byl trestuhodně porušen přísný řád solidního pensionu, zpracoval Jiří Krejčík nejdříve pro televizi a pak je uvedl na scéně Činoherního klubu. Po velkém úspěchu na divadle se rozhodl tuto lehkou konverzační komedii zfilmovat. Hereckou příležitost dal Ivě Janžurové, Josefu Abrhámovi, Jiřímu Hrzánovi, ale i hvězdě předválečného filmu Věře Ferbasové. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (125)
Sean O'Casey byl spíše realista píšící žánrové obrázky života v Irsku (viz třeba Juno a páv zfilmované Hitchcockem) a tak mi Krejčikovo pojetí ve stylu francouzské frašky jako od Feydeaua nějak k textu nesedí. Na začátku padesátých let to mohla být pro Anglii odvážná hra, nemanželske vztahy a sex, ale na konci šedesátých už téma bylo tuctove a tak všichni přehrávaji, šklebi se a dokonce zpívají. A přitom ty postavy jsou skvěle napsané, zaletnik, lehčí děva toužící po prstynku a/nebo penězích, opilec.. Jen je vzít vážně a ne jako karikatury do frašky. ()
Sledování tohohle filmu je jak sledování bagru při práci. Člověk může obdivovat sílu stroje, obratnost, se kterou s ním řidič zachází, ale to je asi tak všechno. Rozhodně při tom člověk nebude pociťovat nějaké emoce. Stejně tak jsem já při shlédnutí tohoto díla zůstal chladný, nezúčastněný, na to, že se mělo jednat o komedii, jsem se ani jednou nezasmál a jediným pocitem bylo těšení se na konec. Krejčík mi nějak nesedí, podobně jsem to měl se Svatbou jako řemen. ()
začátek je velice slibný, ale jakmile se začne charakter postavy Ivy Janžurové ujasňovat a jakmile začne děj nabírat crazy rozměrů, stává se film paradoxně míň a míň zábavný. Po srovnání se starší verzí je nutno ocenit hlavně Ivu Janžurovou, která dodala Andělce narozdíl od Jiráskové pořádnou šťávu a stala se tak Abrhámovi plnohodnotnou protihráčkou. Je to pořád jen hloupá divadelní fraška a v té je nejen dovoleno, ale přímo žádoucí trochu přehrávat. Také Krejčík si druhou verzi ošetřil, hluchá místa osekal (Ferbasové hovory), někde naopak přitlačil na pilu (skříň, šeky). ()
Celý film mi vrtalo hlavou, proč mi styl herectví Josefa Abrháma připomíná Vladimíra Pucholta. Potom jsem se dočetla, že V. Pucholt hrál hlavní postavu v divadelní inscenaci a režisér Krejčík pak nutil i J. Abrháma do stejné herecké polohy...To mi přijde trochu přitažené za vlasy, ale budiž:-) film jako takový se mi líbil, je to docela příjemná komedie. ()
Jako mala jsem ho nemusela, stvalo me, kdy ta zenska odejde! Jenze ona neodejde a o tom to cele je. Kdyz nemate radi tento typ komorni komedie, ani se nedivejte. Me je ale tento typ humoru vlastni a Janzurova s Abrhamem tam hraji skutecny filmovy koncert, kdy jim skvele sekunduji Herzan a Farbasova. Povedene zpracovani divadelni hry, kterou rezie Krejcika povysila na krasne koukajici film. ()
Galerie (6)
Zajímavosti (12)
- Režisér Krejčík trval na tom, aby se dodržoval text - nedovoloval hercům jakkoliv improvizovat. (Elisebah)
- Když plácne Josef Abrhám (Bertík) Ivu Janžurovou (Anděla) po zadku, tak ta leží na břiše. V dalším záběru už ale leží na zádech. (Duoscop)
- Námět Penzion pro svobodné pány zpracoval Jiří Krejčík nejprve pro televizi, poté pro divadelní scénu a až do třetice jej zfilmoval. (Olík)
Reklama