Režie:
Jiří KrejčíkKamera:
Rudolf MiličHudba:
Evžen IllínHrají:
Iva Janžurová, Josef Abrhám, Jiří Hrzán, Věra Ferbasová, Pavel Landovský, Naďa Urbánková, Jiří Hálek, Josef Hlinomaz, Ivana Karbanová (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Dámské návštěvy zakázány! Chez Marcel je malý, chudý pension pro svobodné pány. Je však veden přísnou slečnou Mossieovou, která dbá na nekompromisní zákaz přijímat dámské návštěvy. Pokud některý z podnájemníků zákaz překročí, dostane nemilosrdně výpověď. Přesto však mladý pan Mulligan propašuje do svého pokoje slečnu Andělu. K ránu dívku nutí, aby opustila jeho teploučkou postel, neboť se má z plesu vrátit spolubydlící Halibut. Andělka se brání tak dlouho, až se musí chvatně schovat ve skříni, aby ji Halibut neviděl. A kolotoč nejneuvěřitelnějších situací se rozjíždí… Bláznivá česká komedie Pension pro svobodné pány vznikla v roce 1967 podle stejnojmenné divadelní hry irského spisovatele Seana O’Caseyho. Příhody jedné noci a časného rána, kdy byl trestuhodně porušen přísný řád solidního pensionu, zpracoval Jiří Krejčík nejdříve pro televizi a pak je uvedl na scéně Činoherního klubu. Po velkém úspěchu na divadle se rozhodl tuto lehkou konverzační komedii zfilmovat. Hereckou příležitost dal Ivě Janžurové, Josefu Abrhámovi, Jiřímu Hrzánovi, ale i hvězdě předválečného filmu Věře Ferbasové. (Česká televize)
(více)Recenze (125)
Pro dobré divadelní představení mám slabost a neohraničuji rozdílné rámce divadla a filmu, byť mají své odlišnosti. A pokud se povede převod divadla na plátno ve smíchu původní veselosti humoru, jsem spokojen. Kulisy jsou výborné a plné hravých detailů. A herectví baví svojí rozverností. Navíc si dílo dobírá puritánskou morálku. Tělesná láska způsobuje rozkoše. Tělesná láska dokáže uspokojovat naše chtíče. Tělesná láska nás může přivádět do nepříjemných situací. Tělesnou lásku skrýváme. Tělesná láska nás povzbuzuje, ale také unavuje a obtěžuje. Tělesná láska nás může připravit o čest, pohodlí i majetek. Tělesná láska konejší i vydírá. Tělesná láska okrádá i obdarovává. Tělesná láska je anděl. Tělesná láska je zlodějská kurva. Anděla (skvělá Iva Janžurová) umí muže uspokojit k jeho velkému potěšení. Ale umí i dráždit, vyčítat, pletichařit, využívat a trestat dle svého vlastního práva vidění světa. Bernard Mulligan (vynikající Josef Abrhám) má svůj plán pro rozkoš a jeho úspěšné provedení. Jen ta dohra mu zpřevrací celý jeho ctihodný poklid v trosky. Mulliganův spolubydlící Halibut (dobrý Jiří Hrzán) se rozplývá v opojení i třese se strachy, udílí rady, poslušně poslouchá a panikaří. Majitelka pensionu a slídilka slečna Mossieová (sympatická Věra Ferbasová) s rozhodnou důrazností dbá nad mravní počestností svého ubytovacího zařízení. Tělesná rozkoš může jedince zavést až do psychiatrické léčebny. A nakonec zbývá jen ta náměsíční chůze po hřebeni vysoké střechy. ()
I po více shlédnutí, plný počet hodnocení dát nemůžu. Konec je hodně utahaný a vyčerpávající. Ale ten herecký koncert mezi Abrhámem a Janžurovou je prostě skvostný a neuvěřitelný! ()
Na tuhle aktovku člověk musí mít náladu, ale když to sedne , válí se smíchy po podlaze. ()
Sean O'Casey byl spíše realista píšící žánrové obrázky života v Irsku (viz třeba Juno a páv zfilmované Hitchcockem) a tak mi Krejčikovo pojetí ve stylu francouzské frašky jako od Feydeaua nějak k textu nesedí. Na začátku padesátých let to mohla být pro Anglii odvážná hra, nemanželske vztahy a sex, ale na konci šedesátých už téma bylo tuctove a tak všichni přehrávaji, šklebi se a dokonce zpívají. A přitom ty postavy jsou skvěle napsané, zaletnik, lehčí děva toužící po prstynku a/nebo penězích, opilec.. Jen je vzít vážně a ne jako karikatury do frašky. ()
S divadelní nadsázkou natočená komorní taškařice, viditelně čerpající z divadelní podoby předlohy v lehkém salonně secesním valčíkovém duchu. Skvělá Janžurová a Hrzán, ukočírovaný Abrhám (který jemně naznačuje sklon k podobě svého herectví v 90.letech) ()
Nebaví... ()
Strašná nuda roztažená na nesmyslně dlouhou stopáž hodiny a půl. Přitom úvodní scéna s Ferbasovou slibovala alespoň nějakou srandu, ovšem velmi brzy se to změnilo k horšímu. Po třiceti minutách jsem přestal sledovat obraz a až do konce, který vyústil v totální frašku jsem to měl spíš jako zvukovou kulisu. Kdyby to bylo natočeno jako bakalářská povídka do 25 minut, jistě by to bylo stravitelnější, takhle to ani jindy komická Janžurová nezachránila. Přijde mi nehorázné koncem 60. let plýtvat barevným materiálem na takovou blbost, když mnohé daleko lepší filmy byly pak natočeny ještě černobíle. Musím jít proti většině hodnotících a uděluji 1 * a 20%. ()
Spíš 3 a 1/2. První dvě třetiny výborné, dráždivá titulková sekvence, vtipné dialogy, dynamika (což u převodu divadelních inscenací do filmové podoby zdaleka nebývá pravidlem), ohromné nasazení herců (viz až akrobatické eskapády Jiřího Hrzána) vše podléhající koncepci a řádu. Poslední třetina se však režisérovi bohužel poněkud vymkla z rukou, jakoby nevěděl, jak to celé ukončit, a celý film vyznívá do ztracena. ()
Skvělý film podle skvělé divadlení hry. Skvělá Janžurová, skvělý Abrhám ve skvělé režii Krejčíka... 85% ()
Sledování tohohle filmu je jak sledování bagru při práci. Člověk může obdivovat sílu stroje, obratnost, se kterou s ním řidič zachází, ale to je asi tak všechno. Rozhodně při tom člověk nebude pociťovat nějaké emoce. Stejně tak jsem já při shlédnutí tohoto díla zůstal chladný, nezúčastněný, na to, že se mělo jednat o komedii, jsem se ani jednou nezasmál a jediným pocitem bylo těšení se na konec. Krejčík mi nějak nesedí, podobně jsem to měl se Svatbou jako řemen. ()
"Chceš víno??? Nebo pišingr?" ()
Fraška zcela divadelního charakteru pro dvě postavy hlavní plus dvě vedlejší. Jedna zápletka, jedna místnost, jeden plynulý dialog tu a tam proložený fackou či ránou deštníkem po hlavě. Neurazí, nenudí, nerozesměje. ()
začátek je velice slibný, ale jakmile se začne charakter postavy Ivy Janžurové ujasňovat a jakmile začne děj nabírat crazy rozměrů, stává se film paradoxně míň a míň zábavný. Po srovnání se starší verzí je nutno ocenit hlavně Ivu Janžurovou, která dodala Andělce narozdíl od Jiráskové pořádnou šťávu a stala se tak Abrhámovi plnohodnotnou protihráčkou. Je to pořád jen hloupá divadelní fraška a v té je nejen dovoleno, ale přímo žádoucí trochu přehrávat. Také Krejčík si druhou verzi ošetřil, hluchá místa osekal (Ferbasové hovory), někde naopak přitlačil na pilu (skříň, šeky). ()
Míjíme se. Inu, co se dá dělat... ()
Niektoré staršie české komédiu sú šialené a niektoré úplne šialené, čo je práve tento prípad hlavne ku koncu filmu. Tentokrát to ale nie je pochvala, tie šialené herecké výkony by sa hodili do divadla, ale nie celkom do filmu. Kričanie, skákanie a hádzanie vecí po sebe patrí skôr do grotesky. Pritom Abrhám s Janžurovou by to, myslím, vedeli zvládnuť aj civilnejšie a lepšie. ()
Afekt a vlastně předlouhá chujovina. 38%. ()
První polovina filmu jednoznačně pět hvězdiček; po polovině bohužel už film začne ztrácet tempo. Ale i tak je to koncert. ()
"Bertiku, ja ten prsten nemuzu sundat!" ()
Pár dobrých vtípků, jinak však nuda a místy trošku trapné... ()
Začátek za čtyři. Pak přišlo slabší místo... Ale herecky nemám námitek. ()
Reklama