Režie:
Jiří KrejčíkKamera:
Viktor RůžičkaHrají:
Július Satinský, Nina Divíšková, Pavel Zedníček, Zora Rozsypalová, Yvetta Kornová, Magdalena Reifová, Ivan Vyskočil, Jana Marková, Radka Stupková (více)Obsahy(1)
Poctivý a trochu naivní ředitel estrádní agentury Jožin Petránek zasedá v kvalifikační komisi, která posuzuje baviče a artisty všeho druhu. Muž tvrdě odmítá jakoukoliv protekci. Jenže v práci i doma ho kvůli tomu čekají jen samé potíže. Odmítnutí "umělci" protestují, Jožinova manželka Anna by zase ráda do showbyznysu prosadila dceru své kamarádky. Ke všemu začne Jožina svádět jeho nová sekretářka Zuzana. Petránek nakonec podlehne francouzské šansoniérce Madelaine. Jenže Zuzana zavolá paní Petránkové a ta vyžene manžela od stolu i od lože. Jožin posléze přijde o funkci ředitele a stane se řadovým estrádním náborářem. Teď pro něj teprve začíná ten pravý estrádní humbuk... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (78)
Jiří Krejčík ve svém posledním barrandovském celovečeráku na soudruhy vyplázl jazyk a dal jim to totálně sežrat. Prej kultura a lidi to chtěj. Satinský, Divíšková, Vyskočil a Zedníček jsou absolutně skvostní. Posledních dvacet minut je špička a důkaz, že vykašlat se na normalizační kompromisy mělo smysl, i když jste dobře věděli, že si na vás ti nekompetentní idioti zchladí žáhu. Genialita. ()
Poněkud drsná moralita. Zasmějete se , ale je tu i řada věcí spíš k zamyšlení. J.Satinský jako šéf agentury prodávající humor. Posléze je sesazen a následně je nucem sám jezdit a nabízet estrády jistého pana Kandrta ,která je estráda toho nejděsnějšího humoru ,o který nikdo nestojí. Jenže jak už to bývá bere u toho úplatky a je následně pak vydírán. Tak že mu nezbývá než sám uplácet ,aby sehnal termíny. Ale i on už má všeho dost. Nehledě na to má doma pěknou semetriku a dvě dospělé dcery ,které zrovna moc neposlouchají. Zajímavá sonda do života okolo kultury 80.let. Další naprosto neprávem zapomenutý snímek ,který ted vytáhla čt a občas kabelovky či sat. tv. ()
To to ten Krejčík teda pěkně vykreslil, podrobil socialistický šoubyznys tvrdé kritice :-))). Vznikla jakási pseudost, kde levá neví co dělá pravá, ale budiž. Muzika zcela zoufalá (já tohle hudební období prostě nemusím), příběh jakž takž. Kdybych měl někomu vyprávět, o čem to bylo, asi bych to nezvládl. Místy film měl ale náboj, takže ho nezavrhuji...70% ()
Zaujímavé je, že koncepcia príbehu je postavená na tom, že ak niekto (aj keď pod nátlakom zhora) akceptuje hlúpu estrádnu zábavu ako vzorový model osvety, ostáva ako tak čistým, pokiaľ nezoberie hmotný úplatok. O tom sú všetky tie smiešne scény, kedy priamo do bytu sú dodávané pivá a neviemčoešte, ktorý "statočný" kulturträger v úvode neznáša a pchá všetky jemu podsúvané peniaze a veci do vrecák späť úplatkárom. Neskôr do bahna korupcie zabŕdne, navyše doma mučený veliteľkou koncentračného tábora. Július Satinský svoje pracovné i domáce peklo stvárnil bravúrne. Povisnuté volie oči a mrožie fúziská k takejto rezignovanej postave viac než svedčia. Naviac ak v minulosti si zrejme predstavoval inú realitu umeleckého kultúrneho rozvoja v socialistickom Československu. Estráda, ktorá prekladá všetky epizódy vo filme, prekoná veľa z najhorších očakávaní. Ale zrejme ako u koho - o čom svedčia nadšene rozžiarené očká a úsmev na tvári Jožinovej (to jest Satinského) dcéry, dychtivo hltajúcej ďalšiu porciu výkalov zábavnej, transvestitne pôsobiacej show. Poznámka: Vrátim sa k úvodnej vete komentára. Presvedčenie jedného z mojich obľúbených románových detektívov je presne opačné ako u Satinského tuná: "Hotovosť zobral v čase výkonu služby ako policajt vždy. Ak niekto ponúka, bolo preňho plytvaním energie presviedčať takúto osobu o opaku. Pokiaľ však išlo o vraždu, či iné fyzické ublíženie, nebránilo mu podobné "korupčné" jednanie konať vždy v prospech dolapenia skutočného páchateľa. V prvom rade tomuto detektívovi išlo o akési prirodzenoprávne posúdenie správnosti toho, čo sa môže a čo je už za hranicou. Naproti tomu vo filme pôsobí strnulé trvanie na odmietnutí drobnej hmotnej pozornosti ako smiešne v porovnaní so zmierením sa hlavnej postavy s aktívnym osobným kultúrnym vymývaním mozgov: s doslova aktávnym šírením umeleckej sračky. Druhá poznámka: Užívateľ mchnk správne poznamenáva, že dnes sa obchod s kultúrnym brakom presunul do televízie (a na webové stránky, kde okrem masívne šíreného hovnového humoru, na ktorom sa zabávajú milióny aktívnych vysokoškolsky vzdelaných "chytrých" užívateľov je šírený obsah s minimálnou či slabulinkou hodnovernosťou - dodávam ja) a výrazným spôsobom ovplyvnil aj jej verejnoprávnu podobu. Dnes sú na podobných pozíciach nákupcovia audiovizuálnych diel programových oddelení jednotlivých televízií, teda istých úradov propagandy. ()
60% — Zajímavá sonda do zákulisí socialistické kulturní agentury a tehdejšího zábavního byznysu vůbec. Geniální ztvárnění šmíry nejhrubšího zrna v podání dr. Ivana Vyskočila, jeho „Ane, ane, ane, ane, anekdoty, ty má každý rád, ane, ane, ane, ane, anekdoty dovedou rozesmát“ vycházejí z reálného základu (heslo: Štuchal). ()
Galerie (2)
Zajímavosti (8)
- Ve scéně, kde zpívá Madelaine (Dana Vlková) na pódiu, hraje bubeník doprovodné kapely na tutéž bicí soupravu s nápisem „Mimikry“, na kterou hrál Modrák (Jaroslav Drbohlav) ve skupině Mimikry ve stejnojmenném dílu Mimikry (1979) seriálu 30 případů majora Zemana (od r. 1974). (ficcino)
- Film byl natočen na motivy stejnojmenného románu Romana Ráže z roku 1979. (skudiblik)
- Jaroslav Mareš mluví ve filmu plynně francouzsky. Využil své znalosti jazyka, když strávil část mládí ve Francii, kde pracoval jeho otec. Po návratu měl dokonce problémy s češtinou. (rakovnik)
Reklama