Režie:
Mike LeighScénář:
Mike LeighKamera:
Dick PopeHudba:
Andrew DicksonHrají:
Timothy Spall, Lesley Manville, James Corden, Alison Garland, Ruth Sheen, Marion Bailey, Sally Hawkins, Helen Coker, Timothy Bateson, Alex Kelly, Joe Tucker (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Žijí vedle sebe, ne spolu. Ale je to vůbec život? Bydlí spolu na londýnském sídlišti v ošklivém komunálním bytě, který už dávno ztratil to, co dělá domov domovem a místem, kam se každý rád vrací: atmosféru vzájemného porozumění a lásky. Dnes je to pro všechny jenom noclehárna, v níž se netečně míjejí. Taxikář Phil, trávící ve svém voze podstatně méně času, než by měl a mohl, ospravedlňující svou laxnost a permanentní finanční nouzi filozofickými úvahami. Jeho žena Penny, která denně prosedí nekonečné hodiny za pokladnou supermarketu a marně se snaží dodat jejich bytu alespoň jakés takés zdání domova. Zamlklá, tlustá Rachel, pracující jako uklízečka v domově důchodců, žijící zřejmě ve svém vlastním světě. A obézní, neurvalý Rory, utrhující se na každého a na všechny, rozvalený celé dny na gauči u televize. Jsou bez peněz, bez lásky, bez perspektiv, bez naděje. A zdá se, že se s tímhle stavem věcí už smířili. Protože takhle nebo podobně žijí přece všichni: jejich sousedé, jejich kamarádi… Phil i Penny ovšem podvědomě cítí, že takhle si kdysi život nepředstavovali. Jenomže je z toho bludného kruhu každodenní bezútěšnosti vůbec nějaká cesta ven? Režisér Mike Leigh se po filmu Topsy-Turvy, v němž si odskočil do divadelní historie, vrací k tématu a prostředí, které je mu nejvlastnější. Tak jako téměř nikdo z jeho generace se totiž dokáže podívat na život a běžné problémy těch úplně nejobyčejnějších lidí. K jeho stylu neodmyslitelně patří i cit pro prostředí a zvláštní, nenápadný humor. Vypovídá o nedostatcích ve vzájemné komunikaci člověka s člověkem, o neporozumění, jež často zbytečně způsobuje těžkosti ve vztahu i mezi nejbližšími lidmi, především v rodině. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (52)
Tak to je další film, kde se Mike Leighovi podařilo navodit dokonale depresivní atmosféru i když ve filmu Naked byla o dost syrovější a studenější. Téměř nervydrásající pohled do života několika rodin z nižší sociální vrstvy mě zaujala svými bezútěšnými postavičkami, ale hlavně rodinkou Phila a Penny. Mimo jiné tam zazněla jedna věta : "Tam, kde chybí láska, je to, jako kdyby něco umřelo." A láska opravdu nemůže být nikdy tam, kde neexistuje téměř žádná komunikace. Jejich vnitřní vyprahlost byla až hmatatelná a hrozně smutná. Najít sílu něco s tím udělat v těch jejich podmínkách se může zdát být až nadlidským výkonem. Tentokrát jsem za závěr All or Nothing byla vděčná. 80% ()
Film začína zrejme jednou z najdepresívnejších úvodných scénok, aké som kedy videl a kvôli ktorej som ho stopnul tri razy a odložil na neskôr. No a dnes som ho zmáknul konečne na jeden šup! Výborná sociálna dráma o rodine, ktorá žije od výplaty do výplaty a moc to u nich nefunguje po akejkoľvek citovej stránke. Dosť depresívne teda. A s tou muzikou, ktorá celý čas hrá, takmer na mašľu. ()
Krásný film o surové realitě v životě těch nejprostších. Náhled do života několika rodin, vztahů těchto lidí, kteří všichni podprahově touží po tom, co ti druzí mají a přesto nejsou šťastní, ba dokonce je to často příčinou jejich neštěstí. Jejich společný osud, žít takřka v bídě na okraji společnosti, je všechny pojí a zároveň rozděluje. Nejkrutější jsou rozpolcené vztahy v rodině Phila a Penny, ale když společně čelí tváří v tvář vážné situaci, poodhaluje se dosud pod tíhou trápení, starostí a bezmoci skrytá dávná něžnost. Film plný bezmoci, který vypráví především o naději. I v nejbídnější situaci lze totiž najít i štěstí. Vždy existuje úhel pohledu, z kterého se byť i ta nejošklivější věc zdá jako nebetyčně krásná. ()
Romský hrdina seriálu Most! si v jedné scéně postěžuje, jak si zkazil život vykrádáním aut. Jeho společník ho utne s tím, že je pouhá oběť. Ještě neví, čeho nebo koho, ale ať se nebojí, vždycky se něco najde. Světová kinematografie má tendenci nahlížet na outsidery optikou sympatií a přiřazením do kategorie obětí systému. Mike Leigh se na své postavy dívá bez iluzí a spíš, než aby za něco bojoval nebo proti něčemu protestoval, ukazuje poněkud nihilistický obrázek lidí nižší třídy, kteří se potácejí od jedné krize ke druhé a nejsou schopni překonat limity dané vlastní pasivitou a nekázní. Pohybují se v kruhu a ani u mladé generace divák nenalézá důvod k optimismu. Jako sociální výpověď je to silné a pravdivé, tomuhle pohledu na britské white trash věřím. Snad jen mám občas pocit, že Leigh moc tlačí na pilu a svého Phila staví do postavení jednorozměrného mouly. Takhle se nechová nerozhodný muž, ale vůl. Jinak nemám proti obsazení výhrady, zúčastnění herci zaslouží palec nahoru. Celkový dojem: 75 %. ()
Nakouknutí pod pokličku několika chudým rodinám působí sice tísnivě a smutně, no na druhou stranu také pravdivě a reálně. Věřím, že každodenní povinnosti, práce, rodina, děti se při nedostatečném finančním zázemí promění v neúprosné galeje. A když se k tomu nabalí vzájemné odcizení, netečnost a téměř nulová komunikace, pořádný malér je na dohled... Psychologické drama jako řemen, výborně zpracované, natočené i zahrané. "Když jsme se poznali, neměli jsme moc, ale měli jsme jeden druhého..." ()
Reklama