Režie:
Umberto LenziKamera:
Guglielmo MancoriHrají:
Carroll Baker, Jean Sorel, Anna Proclemer, Marina Coffa, Calisto Calisti, Jacques Stany, Luis Dávila, Hugo Blanco, Alberto Dalbés, Alfonso de la VegaObsahy(1)
Helen, hlavní hrdinka filmu, si vydělává na živobytí automobilovými závody. Jednoho dne má vážnou havárii a lékaři jí důrazně doporučují, aby se vzdala všech zlozvyků, ukončila závodění a začala vést klidný život bez napětí a stresu. V den propuštění z nemocnice dostane dopis od svého bývalého manžela Maurice, který ji zve, aby za ním přijela do jeho vily ve Španělsku. Po krátkém váhání opouští své rodné město a odjíždí za ním. Po příjezdu ale zjistí, že Maurice se znovu oženil s bohatou starší ženou Constance a ještě více je překvapena, když se dozví, že dopis jí nepsal Maurice, ale jeho nová manželka... (tuntavala)
(více)Recenze (6)
Paranoja je ďalší vydarený diel z Fulciho voľnej trilógie s Caroll Baker. Skvele vymyslená zápletka, úžasné letné prostredie a nejaká tá vražda. Čo chcieť viac. No opäť, viac logiky. Nešlo mi príliš do hlavy, prečo sa exmanželka stavia do tej pozície, do akej sa stavia a keď už sú vyložené karty na stôl a dcérenka vie, tak TO mohla vysvetliť presne tak, ako sa TO odohralo. Záver je vydarený a necháva nejaké tie menšie dvierka otvorené pre prípadnú fabuláciu. Tri hviezdy skôr za to, že všetky postavy sú dosť nesympatické a ak by som bol v obkolesení takýchto troch žien, tak by sa stal zo mňa tiež asi bezcitný hajzlík. 70% ()
Z celé Lenziho trilogie ("Orgasmo" 68' a "Cos? dolce... cos? perversa" 69' mně poslední zcela nenásilná "Paranoia" oslovila bohužel nejméně. Ve všech třech se objevila známá americká herečka Carroll Baker. Žánrově by se to samozřejmě dalo označit jako pregiallo, všechny ty důležité znaky tohoto subžánru jako bohatá dějová struktura v podobě značně spletitého spiknutí, nečekaných zvratů, intrik, a úkladné lidského jednání se tu našly, ale bohužel film mě nepřesvědčil i jako thriller, je tu ale málo napětí (když nepočítám ty ve vztazích mezi hlavními protagonisty) a dramatických sekvencí (když nepočítám scénu na lodi), dost se to vleče, hlavně ze začátku, a herecké výkony mě také nějak nenadchly, pomalu čtyřicetiletá lehce provokativní Baker se tu objeví na pár vteřin nahá, a nutno si přiznat, že to byl stále stále kus, ale na chuť jsem této herečce nikdy nijak nepřišel, moje žánrové oblíbenkyně byli jiné, překvapili mě však Anna Proclemer a mladičká brunetka Marina Coffa, které jsem pomalu ani neznal. Technicky možná elegantnější než dva předchozí filmy, hudba opět perfektní, prostředí v okolí Palma de Mallorca úchvatné (parádní je sekvence divoké Heleniny jízdy ve sporťáku v horských serpentinách) ale jako celek spíše průměr, místy dost zmatené a nakonec i předvídatelné, ale neříkám že potenciál filmu byl určitě daleko větší. Pro začátek bych tedy spíše doporučil Lenziho jiná gialla, je z čeho vybírat natočil jich celkem 8. ps: Neplést s režisérovým prvním filmem Orgasmo, který vyšel v USA rovněž pod názvem "Paranoia", a kde byla dokonce i stejná hudba, pokud se nemýlím, jde o dva naprosto odlišené filmy, i když je má na svědomí jeden režisér, a v obou hraje Baker! ()
Skôr taká luxusná kriminálka s giallo atmosférou, žiadne typické žánrové prvky tu v podstate nie sú. Ale aj tak sa na to veľmi dobre pozerá. Film je luxusne natočený, aj zahratý, po technickej stránke asi najlepšia Lenziho filmárina. A samozrejme prostredie Malorky filmu dodáva riadny kus atmosféry. Žiadna revolúcia, ani zásadný film žánru, ale pre fandov pohoda. ()
Dlouhou dobu jsem film sledoval s pocitem, že Lenzi chce až příliš křečovitě představit hlavní postavy jako osoby, kterým není dobré příliš důvěřovat, což mi moc nesedlo, protože to hodně napomohlo k tomu, že jsem příběh odhalil dost brzy. Nicméně postupně mne film začal bavit, a i když jsou propletence vztahů postav a důvody jejich chování poměrně snadno čitelné a finální odhalení vraha v podstatě banální, nijak jsem se nenudil. Zajímavostí je, že za kamerou stál v té době ještě nerežírující Joe D'Amato. ()
Ze začátku mě to celkem nadchlo, skvělá kamera, čarokrásné pobřeží, barvité charaktery. Zápletka jednoduchá a snadno pochopitelná, ve které nebylo o napětí nouze, ovšem zdá se, že Lenzi podlehl lacinému trendu překombinovanosti a v poslední třetině se rázem mění film v neuvěřitelnou vykonstruovanou báchorku a tím padá i budované napětí. Nepochybuji, že ve své době to bylo moderní a divák z kina odcházel s pocitem, že tohle ještě neviděl. Je ale hezké vidět tu krásnou filmařinu 60. - 70. let, kdy se ještě dbalo na řemeslnou kvalitu výsledného produktu a Lenzi to měl v malíku. ()
Elegantní film s perfektní hudbou a dobrým obasazením(50%) ()
Reklama