Režie:
Barry LevinsonScénář:
Chris ColumbusKamera:
Stephen GoldblattHudba:
Bruce BroughtonHrají:
Nicholas Rowe, Alan Cox, Sophie Ward, Anthony Higgins, Susan Fleetwood, Freddie Jones, Roger Ashton-Griffiths, Brian Oulton, Walter Sparrow, Nadim Sawalha (více)Obsahy(1)
„I když Sir Arthur Conan Doyle nepsal o mladistvých letech Sherlocka Holmese a jeho první setkání s doktorem Watsonem umístil až do doby jejich dospělosti, byly tyto láskyplné úvahy o tom, co se mohlo stát, natočeny na počest autora, jehož dílo dodnes nesmírně obdivujeme.“ Tato slova zazní v závěru filmu Pyramida hrůzy (1985), který nám představuje slavné Doyleovy literární postavy trochu neobvyklým způsobem. Zavádí nás do Londýna roku 1870, do doby, kdy slavný detektiv ještě navštěvoval kolej, kde se seznámil se svým spolužákem Watsonem, který byl ochoten obdivovat jeho mimořádné dedukční schopnosti. Oba mladíci se brzy ocitnou uprostřed záhadného případu, v jehož pozadí je fanatická sekta stoupenců egyptského boha Osirise, která své nepřátele odstraňuje zvláštním roztokem, vyvolávajícím děsivé halucinace... Snímek Pyramida hrůzy vznikl v produkci Amblin Entertainment, společnosti známého režiséra Stevena Spielberga, a patřil k velkým diváckým hitům 80. let. Jeho přímočarý příběh je prošpikován zvláštními efekty, jež vznikly v Lucasově trikové továrně Industrial Light & Magic. Najdeme mezi nimi i jeden z historicky prvních pokusů o počítačovou animaci v celovečerním filmu, a sice animovaného skleněného rytíře z kostelního okna, jehož autorem byl tehdy neznámý John Lasseter (pozdější zakladatel úspěchu studia animovaných filmů Pixar). Oba hlavní představitelé Nicholas Rowe a Alan Cox (syn známého herce Briana Coxe) se sice herectví věnují dodnes, ale podobného úspěchu už se nikdy nedočkali. Režisérem byl Barry Levinson (nar. 1942), který svého vrcholu dosáhl oscarovým titulem Rain Man (1988). (Česká televize)
(více)Recenze (211)
Ještě než se v titulcích objeví jméno producenta Stevena Spielberga, je navozena napínavá atmosféra, kterou v první části občas uvolní vtípky ze školního prostředí. Výborná práce s kamerou navozuje pravou atmosféru Anglie 19. století. Parádní jsou efekty při halucinacích. Důmyslná zápletka je výborně podaná. ()
Mladého Sherlocka Holmese jsem neviděl jako malé dítě, ale až nyní a musím říct, že je to znát. Mladí herci do svých rolí patří, jenže samotná zápletka a její velice snadné vyřešení opravdu uchvátí dnes už jen to dítě. Nemohl jsem si nevšimnout toho, kde Rowlingová vzala tolik inspirace pro Harryho. 70% ()
Nemůžu si pomoct, ale už celkový nápad se mi prostě nelíbí. Pokud bych přistoupil na hru, musel tam být John Watson? Nedává to z hlediska mytologie moc smysl. A celkově mi to prostě vadilo, brát tenhle příběh jako něco, z čeho následně vychází to, jak se Holmes chová. Musí se ale uznat, že třeba začátek je trikově úchvatný. ()
Docela solidní steampunková jednohubka představující alternativní historii dětského setkání Sherlocka Holmese s Watsonem, ze které by se Doyle zřejmě v hrobě neobracel. Film je zřejmě určen převážně dětskému publiku, ale mohu potvrdit, že dokáže zaujmout i krásného, inteligentního a mladého borce. Hlavní padouch je bohužel poměrně snadno prokouknutelný, neboť se jedná o milionkrát zopakovanou šablonu, kterou si několikrát vypůjčil třeba Harry Potter. Přesto děj má krásný spád a člověk se u toho věru nenudí. Snad jen závěru malinko dochází dech a já tam pozvolna ztrácel pozornost. Moc se mi líbila zejména pasáž na hřbitově - dovedu si představit, že jako malé dítko bych byl tehdy připosrán strachy. [70 %] ()
Rok 1985 můžeme ve filmografii společnosti Amblin Entertainment, ale i v rámci osmdesátkových filmů pro děti a mládež označit za rozcestí. Od ledna do prosince tehdy společnost uvedla do kin čtveřici snímků "Fandango", "Rošťáci", "Návrat do budoucnosti" a "Mladý Sherlock Holmes". Zatímco prostřední z nich se staly enormními hity, které nasměrovaly či upevnily trendy nadcházejících let, první a poslední bohužel u diváků propadly, byť dnes platí za malé kulty a generační ikony. Na rozdíl od "Fandanga", které cílilo na mladé diváky na hraně dospělosti, "Young Sherlock Holmes" měl oslovit kategorii, které se dnes říká tweens. Snímek o eskapádách mladických verzí slavného mistra dedukce a jeho věrného asistenta měl nakročeno stát se proto-Harry Potterem (angažmá Chrise Columbuse na prvních dílech filmových potterovek pak ukazuje důvtipnost producentů). Stejně jako hity nového tisíciletí také tento film mohl stavět na kontinuitě zájmu svého publika, neboť řada dětí klasické příhody Sherlocka Holmese četla a nyní měly dostat variace svých oblíbených hrdinů aktualizované pro dobu dospívání. V popředí tak stojí motivy vztahů ve škole, první lásky i ambice zanechat první vlastní otisk ve světě. K tomu navíc připočtěme koncipování filmu jako variace na ikonické dobrodružky s Indym Jonesem, což se projevuje v opulentních dobrodružstvích druhé poloviny. Je otázkou, proč svého času film neuspěl. Na jednu stranu lze říci, že na rozdíl od Harryho Pottera neměl mladý Sherlock až tak velkou sílu kontinuity, kdy by s ním jeho cílové publikum vyrůstalo a mělo k němu vyloženě úzký vztah. Nebo možná jen tvůrci předběhli dobu, eventuelně se vydali na pole špatného média, když uvážíme úspěch "Mladého Indiana Jonese" v televizi na začátku devadesátých let. Na druhou stranu lze část nepřijetí snímku směřovat na vrub až přílišné zatíženosti předlohou, která paradoxně film svazuje v rozletu do jiných směrů. Faktem každopádně zůstává, že stejně jako "Fandango" spíše stálo na konci zádumčivěji či melancholičtěji pojatých mládežnických snímků, tak i neúspěch "Mladého Sherlocka Holmese" na mnoho let zařízl akční dobrodružky pro odrostlejší mládež. ()
Galerie (45)
Zajímavosti (9)
- Na konci závěrečných titulků je scéna, kde se profesor Rathe podepisuje novým jménem Moriarty, což je úhlavní Holmesův nepřítel. (StevenW.)
- Ve scéně, kdy Rupert T. Waxflatter (Nigel Stock) padá se svým létajícím strojem do koruny stromu, jsou zřetelně vidět lanka, která tuto konstrukci nesou. (Chegi)
- Když se při prvním setkání Watsona a Holmese ve škole Sherlock trápí hrou na housle, má před sebou na hudebním stojanu partituru od Antonína Dvořáka. (Robbi)
Reklama