Režie:
Peter FarrellyKamera:
Sean PorterHudba:
Kris BowersHrají:
Viggo Mortensen, Mahershala Ali, Linda Cardellini, Sebastian Maniscalco, Dimiter D. Marinov, Mike Hatton, P.J. Byrne, Joe Cortese, Don Stark (více)Obsahy(2)
Bývalý vyhazovač a drobný podvodníček Tony „Pysk" Vallelonga (Viggo Mortensen) má mezi newyorskými Italy pověst chlápka, který dokáže vyřešit každou šlamastyku. Slavný černošský klavírista Dr. Don Shirley (držitel Oscara® Mahershala Ali) si ho proto najímá jako řidiče a bodyguarda na turné po divokých státech amerického Jihu 60. let. Tony je horkokrevný, ne moc vzdělaný, ale o to mazanější. Nade vše miluje svoji ženu (Linda Cardellini) a smažená kuřata. Dr. Don je jeho protikladem: kultivovaný génius jemných mravů a pevných zásad. Aby společně překonali nástrahy, musí si k sobě oba tvrdohlaví muži najít cestu skrz předsudky a humorné přešlapy. Originální komedie Zelená kniha získala získala tři Oscary včetně sošky pro Nejlepší film. Režisér Peter Farrelly (Blbý a blbější; Já, mé druhé já a Irena; Něco na té Mary je) se inspiroval příběhem skutečného přátelství a natočil jeden z nejdojemnějších i nejvtipnějších filmů roku 2018. (Aerofilms)
(více)Recenze (929)
Začátek mě nenadchl, ale zvědavost mě udržela se dívat. Rasismus je stále aktuální téma. Postupně mi dvojice byla sympatická a přála jim přátelství až za hrob. ()
Tohle je hodně pěkná záležitost. Natočená s citem, odehrána s maximálním nasazením, skvělými hereckými výkony a humornou notou. Snad to jsou důvody, proč mi ani trochu nevadí, že příběh je plytký, tuctový a absolutně nepřekvapivý. Já vím, že ho napsal sám život, ale než se dostal na filmové plátno, tak postupně dostal novou "fazónu". Ale celé je to hezké, dobře to plyne, drama i humor jsou dobře rozložené a ústřední dvojice mi krásně sedla. Snad jen škoda té nulové invence, ale vše zachraňuje celkové provedení. ()
Hmm ... Trochu mi to připomíná Crash - taky dostalo oskar a dneska si na něj nikdo nevzpomene. Ale sakra dobrý film, plný emocí a skvělého herectví. Mortensen a Ali je pěkné duo - klidně bych si dal zase nějaký jejich další výlet :) ()
Bez diskuze jde o příjemnou, vtipnou, profesionálně pěkně napsanou / zrealizovanou a bezchybně odehranou road-movie o nepravděpodobném spřátelení dvou charakterů odlišného ražení i společenského postavení v nepřejícné době. Zároveň ale svou "sluníčkovou" bezkonfliktností a hladivostí obrušuje hrany veškerého dramatu, pnutí či třenic mezi nimi (jelikož oba představují víceméně tolerantní, "osvícené" lidi), až ve výsledku vyvanuje jako bezzubý, "na objednávku" vykonstruovaný produkt. ()
Super film. I když je to klasické klišé inspirované skutečnými událostmi na téma rasismus na jihu Severní Ameriky. A klišoidní přerod z rasisty ve fajn chlápka. Zasazení je fajnové. Šedesátá léta nejsou tak ohraná a lákadlo hudební road movie bylo pro mě hodně velké. O hudbě to sice tolik není, ale jako komedie je to fajn. Viggo Mortensen jako Tony Pysk exceluje. Klavírista Dr. Don Shirley to sice svým moralizováním občas kazí, ale zábava je to pořád nerušivá. Je to taková nenáročná oddychovka a i toho rock and rollu jsem se nakonec dočkal. Za mě spokojenost. ()
Hlavní protagonisti odviedli bravúrnu prácu a vďaka nim sa bude tento film tešiť času odolávajúcej obľube. Viggo Mortensen podal najlepší výkon minimálne od Východných prísľubov (Eastern Promises, 2007) a Mahershala Ali predviedol svoj oscarový štandard. Tony Vallelonga sa na filme podieľal scenáristicky a aj ako konzultant. Režisér si do filmu prepašoval zopár vydarených žartov s geniálnym načasovaným, ktoré vám pripomenú zábavný roadtrip dvoch pomenej bystrých mládencov s katastrofálne zlými účesmi v aute pripomínajúcom psa. Diváci čiastočnú podobnosť istotne odhalia. Peter Farrelly nakrútil originálnu komédiu s dramatickou príchuťou, ktorá bola právom ocenená tromi zlatými soškami. Príbeh skutočného priateľstva je jedným z najdojemnejších a zároveň najvtipnejších filmov uplynulého obdobia. 93% ()
Každá jedna replika mala v sebe náboj. Do detailu vyladený scenár. Každá jedna interakcia medzi ústrednými postavami bola plná emócií. Z tohto filmu srší neuveriteľná ľudskosť. A to aj vďaka brilantnému hereckému umeniu Mortensena a Aliho. 👏👏👏 ()
Postavy mi pripomínali karikatúry miesto toho, aby boli vierohodné. Snímok sa snaží vykresliť rozdiely do tej miery, že to nedáva zmysel. Emócie medzi hlavnými protagonistami na mňa pôsobili silene a neautenticky, čo mi dosť kazilo dojem a až ma to sralo. Sralo ma aj to, že to je jedno z najjednoduchších zobrazení rasizmu, aké som vo filme videl a to teda vôbec nie je kompliment. Zisk Oscara za najlepší film je pravdepodobne kvôli sociálnemu dosahu a nie kvôli kvalitnému spracovaniu. ()
Tak konečně jsou za rohem Oscaři a s nimi bude opět na co koukat. Green book je klasický adept na cenu Akademie filmového umění a věd, protože (opět) poukazuje na nerovnoprávnost afroameričanů v 50' a 60' letech minulého století. Tentokrát na to ale nejde tak okatě jak bývá zvykem. Příběh italského bouncera a geniálního klavíristy u mě nejvíc boduje humornými dialogy a tím, že i když se jedná o vážné téma neztrácí ani na chvíli nadsázku. A i přesto že si uvědomuju, že se jedná v řadě o další agitku pro černochy, je to pro mě zatím nejlepší nový film od Bohemian Rhapsody. 👌👏 ()
Green Book je jedním z těch filmů, u kterého plně záleží na tom, pod jakým úhlem se na něj budete dívat. Má dvě roviny kvality, ta první je příjemnou buddy road movie komedií, ve které se dva lidské protiklady vydávají na cestu rasistickým jihem Ameriky v letech šedesátých minulého století. V téhle rovině film funguje především díky Mahershala Alimu, který je jediným prvkem hodným ocenění za tenhle film a Viggo Mortensenovi, jehož kýčovitý Ital si mě nakonec dokázal získat na svojí stranu, i když musím přiznat, že mu to nějakou chvíli trvalo. Chemie, jakou mezi sebou tihle dva herci mají je skvělá a je obrovská škoda, že zbytek filmu dělá všechno proto, aby jejich společnému hereckému výkonu házel klacky pod nohy. Tady nastupuje druhá rovina filmu a její naprosto zastaralý pohled na rasismus. Green Book pohlíží na svět černobíle a to je velký problém, když chcete ukázat, že právě takový svět není. Dostáváme každé klišé o rasismu na jaké si jen může člověk vzpomenout, v tomhle ohledu nepřináší Green Book naprosto nic nového a je tak jen dalším výkřikem do tmy, který svým tématem a podáním zapadá spíš do tvůrčího období podobného ražení minimálně třicet let zpátky. Kdybych to měl říct na plno, tak je to jen další loutka pro akademii, aby se vlk nažral a koza zůstala celá. Z toho vyplývají dvě možnosti: pokud chcete příjemnou road movie komedii a otázky rasismu vás nijak netankují tak směle do toho, budete se výborně bavit, ale jestli chcete odvážnější, trefnější a aktuálnější pohled na stav Americké společnosti šáhněte radši po BlacKkKlansmanovi. ()
Frank Capra 21. století. Film s jednoduchou premisou, který ale dokáže zasáhnout na pravém místě a vykouzlit nejeden úsměv. Viggo Mortensen táhne film svým nejlepším výkonem kariéry (ano, překoná i Aragorna). A pokud by někdo měl dostat Oskara za mužskou roli, nebo dokonce za nejlepší film, pak je to z letošního výběru definitivně Green Book. 8/10 ()
Ačkoliv by se na první pohled mohlo zdát, že tematizuje pravý opak, Zelená kniha nechce vystupovat z vod konvencí, zájem jejích tvůrců je úplně jinde. Rasovou problematiku berou Farrelly a spol jako atraktivní pozadí, na němž si vystavěli úspěnou oscarovou kampaň. Film brouzdá v hlavním tématu po povrchu a hovoří o něm jazykem akceptovatelným tak před padesáti lety. Kdyby vzniklo Hádej, kdo přijde na večeři dneska, asi bychom si ťukali na čelo - proč, když jsme tohle už společensky dávno vyřešili? Sám režisér upřesnil zacílení svého filmu v děkovné řeči, při které zdůraznil, že Zelená kniha je o lásce navzdory všem rozdílům a hledání pravdy o tom, kdo jsme. V šedesátých letech minulého století by to nejspíš bývala byla velká slova, a ačkoliv pořád stejně platí, působí dnes stokrát omletým dojmem. Ukazuje se tedy, že takový zkušený řemeslník jako Farrelly může přijít s dobře vystavěným produktem, kterým Akademiky podrbe po odhaleném bříšku, a ti mu za to přidělí nejvyšší ocenění. Rozdávání sošek průměrným snímkům je ale mnohem víc znepokojující než vyhlašování bez moderace či záměna obálek pro vítěze. ()
Pekne to odsýpalo. Ako som si myslel, zo začiatku, že ma to nebude baviť, tak som sa ani nenazdal a bolo po filme. Príjemné a pohodové. Niektoré veľmi výstižné a pamätné prirovnania. Hlavný protagonisti si krásne zahrali. Pozeral som to druhýkrát a bavilo ma to snáď ešte viac. Dať piatu stárku? ()
"Svět je plný osamocených lidí, co se bojí udělat první krok." 5* 85% ()
Ťažký výber, keďže 2200 malo byt niečo iné ale radšej som si film captain marvel odložil až na týždeň, ako odmenu, po veľkých skúškach dospelosti. Deficit mojich priateľov a menšia nádcha pomohli sa aj ľahšie rozhodnúť, ale späť ku filmu. Ktorý som si nakoniec vybral na túto peknú hranicu. Hlavná postava Tony, strašný sympatak. 60 roky ako z videohry mafia bavili a boli ozaj vydarené. Tak ako aj celý film, no ku koncu už bol slabší. Zrejme sa aj hrou inšpirovali, keďže je Tony Talian ako Vitto z mafie. Dokonca, za rok 2018 získal Oscara za najlepší film roku. Najlepší nebol, ale patrí k tym lepším filmom. Na téme rasizmu sa tu nešetrí. Top moment bol, zbitie doktora v bare alebo skúška saka v predajni. No v minulých rokoch to bolo klasické a dnes by sa take niečo nemohlo. Tiež pobavila scénka ako napríklad krádež kameňa a jedenie kfc v aute. Ak by som to pozeral v kinosále alebo v čase Vianoc, hlavne vďaka peknému záveru, bolo by hodnotenie o čosi vyššie. 4* ()
Obtloustlý Viggo Mortensen, coby Tony Dršťka pojídajíc jedno kuře za druhým napříč Pospojovanými státy Americkými. Je vidět, že ten kluk to po Pánovi Prstenů dotáhl daleko a je schopen zahrát kde co a kde koho. Atmosféra a zasezení do šedesátek v retro hávu rozhodně lahodí oku a příjemně se sleduje. Neřekl bych, že toto bude nejlepší múvý roku 2018, ale dnes již máte Oscara téměř v kapse, pokud je film politicky nebo rasově zaměřen. ()
Kdyby se to u nás bývalo dostalo do kin o Vánocích dám 4*. Prostě je to film co se hodí k atmosféře plné cukru, kdy mi nevadí přeslazené konce. Jako bonus bych netušila o všech těch oceněních, které si ne zcela zaslouží a které hlavně vůbec nepotřebuje – protože je především vtipný a to se u mne počítá. Jenže zítra začíná jaro a všude kolem je spousta lepší zeleně (a ne, nemyslím tím alkohol :). ()
Zbytečně dlouhá road movie, tak dokonale vystavěná na několika motivech prolínajících se celým filmem, že budete schopni předvídat i některé repliky (to není nadsázka, ale fakt). Jihem Spojených států proveze diváka s dobrými úmysly, ale jen s minimem invence nad rámec očekávatelného sdělení, kterou navíc bojkotuje potřebou všechno doslovně vysvětlit i těm nejpomalejším v kině ústy postav zkrápěných deštěm. Nejhorší „Nejlepší film“ minimálně od roku 2014. ()
Nekomplikovaná pohádka pro dospělé plná ponaučení a porozumění. Dobře zahraný feel-good movie, který je příjemné sledovat (divák má pocit, že proti předsudkům tak vlastně dělá maximum), ale ostré hrany, po kterých by se mohly zanítit jizvy, zůstávají jen fata morgánou. 70% ()
Dlouho, jsem sledoval, jak tento snímek dostává různá ocenění z mnoha krajů a zemí, až se dostal k vrcholu a dostal plešouna. A s klidným srdcem a nadšením mohu konstatovat, že oprávněně. Kdybych měl Green Book k něčemu přirovnat, tak rozhodně k Nedotknutelným (myslím geniální francouzský originál, ne onen remake, který jsem ještě neviděl a asi ani dlouho neuvidím), protože oba dva snímky naprosto špičkově ukazuje vývoj přátelství dvou lidí, kteří se liší rasou, sociálním postavením, vkusem a vlastně vším, co vás jen napadne. Teď se ale jdeme do detailu podívat, jak to zvládl tento snímek. Příběh se odehrává na počátku 60. let ve Spojených státech a je to poznat v každém záběru, protože si autoři skutečně vyhráli a atmosféru oné doby vystihli s dokonalostí. Skvěle ztvárněné lokace jak chudších čtvrtí v New Yorku, tak celkového Amerického Jihu, kde na oné atmosféře dodává pečlivě vybraná variace tehdejších hudebních hitů, které mě všechny do jednoho chytly víc než většina songů dnešní produkce, které dobývají žebříčky. Toho chudšího ze dvou hlavních protagonistů tvoří náš drahý král Aragorn, syn Arathornův, na kterém je vidět, že už těch 15 let nepobíhá po svazích Středozemě, takže pupíček se pomalu ale jistě tvaruje. V tomto případě to je ale Tony, jehož italské kořeny tu jsou vytěženy na maximum a celková italská kultura míchající se s tou americkou je zde vyobrazena opravdu přesvědčivě. A právě Tony je v tomto příběhu ten, co je pro pár dolarů schopen sníst pár hot dogů, aby aspoň trošku zlepšil život svým blízkým. Toho bohatšího ztvárňuje pan Ali. Jeho postava se jmenuje Dr. Don Shirley, což je skvělý pianista/klavírista, bez rodiny s počínajícím syndromem vyhoření, jehož kulturní rozvoj stále zbržďuje tehdejší postavení černochů ve společnosti. A jelikož Tony potřebuje prachy a Shirley potřebuje řidiče/řešitele problému na jeho turné, které se koná na právě na Jihu Spojených států, kde je postavení černochů na mnohem horší úrovni, než na Severu, tak se tito dva dají dohromady a herecký koncert může konečně začít. Oba dva herci zde díky výbornému scénáři předvedli naprostý koncert, kde kvalita hned zpočátku vyskočí do výšin a ani jednou neškobrtne o pár sáhů níž, natož aby spadla do hlubin. A tento koncert stojí na dokonalém scénáři, který obsahuje obdivuhodné dialogy, které mezi těmito titány probíhají. Obě postavy se celou dobu drží svého stylu, ani jeden se svojí mluvou a vyjadřováním nepodřídí tomu druhému a stejně dokážou tlachat o všem a je to dokonale nenáročně přirozený. A právě slovní spojení "nenáročně přirozený" sedí na celý průběh a vývoj vztahu. Nic není tlačeno na sílu, jako v mnoha dalších snímcích, kde si na vyjádření nějaké emoční situace rádi vypomohou vhodně zvoleným hudebním motivem, tady ne, tady se vše formuje pomocí činů a slov. A to je nejgeniálnější věc na celém tomto klenotu. Pokud chcete vidět feel good roadtrip komedii s prvky dramatu, skvělým soundtrackem a charaktery, které vás okamžitě chytnou za srdce, tak jděte do této čiré dokonalosti, neprohloupíte. Teď mi dovolte, abych sňal svojí pokrývku hlavy a s nosem u země se poklonil autorům. Ale i přes dokonalý výkon pana Aliho si myslím, že ten plešounek mohl padnout Driverovi, ale to je čistě subjektivní. Děkuji za pozornost. () (méně) (více)