Režie:
Baz LuhrmannKamera:
Donald McAlpineHudba:
Craig ArmstrongHrají:
Leonardo DiCaprio, Claire Danes, Zak Orth, Jamie Kennedy, Dash Mihok, John Leguizamo, Paul Sorvino, Brian Dennehy, Vondie Curtis-Hall, Paul Rudd (více)VOD (4)
Obsahy(1)
Režisér Baz Luhrmann rozehrává klasické drama v moderní podobě o panensky čisté lásce a zbraních s plnými zásobníky. V oslnivé adaptaci Shakespearova proslulého milostného příběhu se představuje na Oscara nominovaný Leonardo DiCaprio společně s Clair Danes. Oba září na filmovém plátně jako milenci narození pod nešťastnou hvězdou, jejichž osudové drama - odvážně umístěné do současnosti - podporuje energická hudba. (Magic Box)
(více)Videa (1)
Recenze (441)
Jeden z mých favoritů. Dokonalé moderní zpracování s originálními dialogy, skvělý soundtrack + spousta bláznivých maličkostí, na které člověk narazí až po několikátém zkouknutí - např. Paris na maškarním plese v kostýmu amerického kosmonauta. Pro mě jeden velký filmový orgasmus od začátku až do konce. ()
Takto toto ma moc neoslovilo, inak celkovo ma tento režisér akosi nebaví, dokonca aj Moulin Rouge som len pretrpel. A toto ma bavilo ešte menej. Možno aj preto, že ma málokedy dokáže zaujať skĺbenie alebo prenesenie starej klasiky do nášho moderného sveta. V tomto som asi protivne konzervatívny (ale nejaké výnimky by sa našli). Prvá polhodinka bola po vizuálnej aj obsahovej stránke naozaj hrozným utrpením, pri ktorom sa mi ježili všetky chlpy na tele, našťastie od prvého momentu stretnutia tých dvoch ma aspoň príbeh a herci začali trocha viac zaujímať. Tiež treba uznať, že niektoré scénky (ako napríklad tá s akváriom, potom tá v bazéne...) sa celkom vydarili. O nič pamätihodné však nešlo. Keď to zoberiem ako celok, tak som hrozne rád, že je to už za mnou. 40/100 ()
Vždycky jsem tušil, že to tam je, ale až napotřetí se mi podařilo přijmout a pochopit Bazův trans párty svět. První polovina je naprostý nářez a patří k tomu absolutně nejlepšímu, co jsem od Luhrmanna viděl. Je to přesně ten film, kde režisér už zcela viditelně ukazuje svůj rukopis a k tomu navíc disponuje dynamičností a nápaditostí, která je pro první brzké filmy velkých režisérů typická, a kterou ale později velká část z nich ztrácí. Takovému filmu pak rádi odpustíte slabší místa, když vám to v dalších minutách vynahradí. Leo a Claire jsou spolu úžasní. 8,5/10 ()
Hmm. Velmi som sa na to tesil, pretoze Moulain rouge patri do mojej top 5. No ale mam s toho take zmiesane pocity. Nejde ani o to ze to ma moderny kabatik so zbranami a vsetkou tou omackou okolo (to by mohlo byt skor plus), ide o to ze vsetky tie emocie, ktore by mali tento pribeh zakazanej lasky sprevadzat sa akosi nedostavili. A zarazilo ma to hlavne koli tomu ze Moulain rouge mi pripravil NAJVACSI lubostny pribeh aky som videl, a od tohto som cakal nieco podobne. Ale kde nic tu nic a bozkavanie pod vodou mi nestaci :( . Inak je to vcelku pozeratelne a Luhrmanov rukopis je jasny, len ako som uz napisal, nevyuziva to ani zdaleka potencial ktory predloha ponuka. A to by som povedal ze Luhrman by to vedel najlepsie. 6/10 ()
Galerie (37)
Zajímavosti (20)
- Nejpravděpodobnější kandidátkou na hlavní ženskou roli byla dlouho Natalie Portman. Ta dokonce natočila předběžně několik scén s DiCapriem, ale tvůrcům se jejich souhra příliš nezdála. Sám Baz Luhrmann řekl: „I když je to fantastická herečka, je to stejně tak i malá holka a Leonardo měří přes 180 cm. Je mu 21, ale umí vypadat na 18. Díky ní ale vypadá na 21 a v tu chvíli už najednou všechno vypadá příliš neslušně.“ (novoten)
- Všechny zbraně ve filmu jsou pojmenovány podle různých typů mečů. (novoten)
- V závěru filmu před epilogem zazní zlomek scény „Isoldiny smrti“ (Liebestod) z Wagnerovy opery „Tristan a Isolda“ v podání legendární afroamerické sopranistky Leontyne Price. Zajímavostí je, že Price nikdy nezpívala Isoldu celou, ani na jevišti a ani na nahrávce. Použitý fragment je z její profilové desky „Leontyne Price, Prima Donna Collection, Volume 5“, která vyšla v roce 1980. (trilobit4)
Luhrman stvořil úchvatně nadčasovou adaptaci neotřesitelné klasiky. Jeho verze totiž není bláznivým plánem nesoudného formalisty, ale naopak zela důmyslnou reflexí Shakespeara a principů alžbětinského divadla. Přímo řekl, že jeho cílem bylo natočit Romea a Julii tak, jak by to udělal sám bard, kdyby měl k dispozici film. Zapomeňme už konečně na pokřivený pohled na Shakespeara vtloukaný nám do hlav od základky, že se jedná o nedotknutelného génia. Jeho mistrovství spočívá v tom, že dokázal oslovovat všechny vrstvy alžbětinského divadla, kde se potkávala honorace s obyčejným lidem (byť v oddělených sektorech hlediště) a tehdy se jednalo o kratochvíli, jejíž přímou konkurencí byly morytáty a kejklíři. Shakespeare byl prostě hlavní pop-autor, který i svou nejkřehčejší romanci vystavěl jako horskou dráhu emocí, kde se poblouzněnost a nezkalenost velké lásky na první pohled potkává s humorným nadhledem (příliš se zapomíná na to, že se nejedná o první lásku a naopak Romovo zlomené srdce z předchozího vztahu skvěle glosují ostatní postavy), dramatickými konflikty, pompézními šarvátkami, srdceryvnou tragédií, siláckou rozšafností i delikátními vyznáními citů. To vše navíc doprovázeno dialogy, kde se čerstvá láska vynáší do romantických výšin, ale stejně tak se neodhlíží od jejího fyzického rozměru. Luhrman právě přenesením do videoklipově hyperstylizovaného a kýčovitě přepáleného světa, kde se mísí estetika boháčského nevkusu s upoceností plážového šupáctví a sebeadorační nabubřelostí hiphopových videí dokázal pro Shakespearovy verše vytvořit ideální rámec. Stejně jako libreto i styl filmu dokonale mísí kýčovitou rozšafnost, načepýřenou teatralitu a křehké emoce. Genialitu Luhrmanova přístupu spočívá v úvodní cca půlhodině, kdy diváky doslova vrhne do víru totálního afektu, který ale právě připravuje půdu na následné zklidnění romantických pasáží, jejichž upřímná mladická naivita pak už nebije tolik do očí. Současně drobnými detaily (především v gestech postav - viz např úchvatná první sekvence Julie s její matkou) a neokoralým přístupem dodává klasice životnost a dělá z ní přesně to, čím má být - vyprávěním pro teenagery. Ne tím jalově prvoplánovým jako když cyničtí dospěláci a věční puberťáci točí pro náctileté filmy jako "Prci, prci prcičky", ale naopak absolutně empatické, které chápe zjitřenou emocionalitu mládí i pocit, že je člověk hvězdou vlastního videoklipu či filmu, jako to dokázal skvěle vystihnout John Hughes. Pod Luhrmanovým vedením pak DiCaprio a Danes vytvořili bezesporu vůbec nejlepší verzi tragických milenců. Sekvence jejich setkání překypuje vzájemným okouzlením, romantickou křehkostí, roztomilostí, ale taky jinde obvykle vynechávanou zjevnou nadržeností. Po více jak dvaceti letech film pořád funguje stejně dokonale a vidět ho v kině byl splněný sen i doklad jeho kvalit - zatímco na začátku se diváci ošívají a smějí namistrovaným družinám Kapuletů a Monteků, v následujících dvou hodinách vystřídají dojetí, okouzlení i pobavení a emocionální vypětí, přičemž na samém konci v kostele nikdo ani nedutal a napětí se dalo krájet. Luhrman prostě dokázal naplnit slova mistra: Však věčně bude srdce jímat znova žal Juliin a bolest Romeova. () (méně) (více)