Režie:
Sidney LumetScénář:
Naomi FonerKamera:
Gerry FisherHudba:
Tony MottolaHrají:
Christine Lahti, River Phoenix, Judd Hirsch, Jonas Abry, Martha Plimpton, Steven Hill, Lynne Thigpen, Alice Drummond, Elżbieta Czyżewska, Michael Boatman (více)Obsahy(1)
Arthur a Annie Popeovci v roku 1971 na protest proti vojne vyhodili do vzduchu laboratórium na výbušniny. Od tejto udalosti je im neustále v pätách FBI, preto sa musia zmieriť s častým sťahovaním a zmenami identity. Okrem toho im starosti začína robiť dospievajúci syn Danny (Phoenix), ktorý má už plné zuby nekonečného sťahovania a skrývania sa pred svetom. Nastáva obdobie ťažkých rozhodnutí. (Tomco)
(více)Recenze (40)
Tak už je to z mé strany definitivně potvrzeno. River Phoenix byl talentovaný mladý herec, který se mohl stát jedním z nejlepších herců vůbec, o to více mě mrzí jeho brzký odchod z tohoto světa. Tohle je třetí film s Riverem v hlavní roli, který jsem viděl, a i potřetí je to za pět hvězd. Stůj při mně, Čas zastavit se, Souboj. Tři filmy s Riverem Phoenixem v hlavní roli, tři pětihvězdy. To už není náhoda. Tenhle film vyniká především svým námětem, který je opravdu pohodový, sympatický a velice příjemný na sledování. River Phoenix je zde v roli mladíka, jehož rodiče před lety vyhodili do povětří jakousi laboratoř a už mnoho let se skrývají před FBI. A tohoto mladíka už skrývání nebaví, rád by rozvíjel svůj talent pro hru na piano a má velmi solidní šanci dostat se na prestižní vysokou školu. A do toho navíc přichází první velká láska. Úžasný film, o kterém jsem dosud neměl ani ponětí, ale o to více mě v maximálně pozitivním smyslu zasáhl přímo do srdce. Stejně jako předchozí Riverovi filmy mi tohle prostě sedlo a něco ve mně mi absolutně nedovoluje snižovat jakkoliv hodnocení, protože tohle je ideální bezchybný film, na kterém neshledávám žádnou chybu. Zkrátka River byl a pro mě stále je PAN HEREC a i přes svůj mladý věk se pro mě stává legendou. Nominace na Oscara pro Rivera za tento film je určitě zasloužená, jen škoda, že zůstala neproměněna. Je zbytečné dál cokoliv komentovat, bez debat tomuhle filmu uděluji pět hvězd. ()
Vystrčit svého psa z auta,nechat ho u silnice a jako celá rodina se sbalit a odjet z města nadobro. Taková je hned úvodní scéna. A co je víc znepokojující než tento samotný fakt? Nikomu to nepřijde divné; opustit rodinného mazlíčka, odjet z města a už se nevrátit. Není to totiž poprvé. Film vypráví o manželích Popeových, kteří už od 60. let utíkají před FBI a také o jejich nejstarším synovi Dannym, který dospívá a díky tomuto 'divokému' způsobu života tak vlastně nikdy neměl možnost poznat, jaké to je doopravdy žít. Jeho rodičům se v mladí podařilo zaplést se s radikály a při úmyslném výbuchu jedné budovy, neměli sebemenší tušení, že se uvnitř stále někdo nachází. Od té doby utíkají, schovávají se, stěhují se do jiných měst a mění svou identitu. A co je největším paradoxem? Čím více se snaží před minulostí schovávat, tím více je jim v patách. Danny je totiž talentovaný pianista a chtěl by svého nadání využít a jít studovat. Až do tohoto okamžiku se vždy rodina dokázala vypořádat s každým problémem, který se jim postavil do cesty. Teď jde ale vše stranou a všichni se tak musí rozhodnou mezi vlastní sobeckou potřebou udržet rodinu pohromadě nebo nechat Dannyho jit si svou vlastní cestou. Film je to velmi příjemný. Námět je neotřelý, originální a herecké výkony jsou velice přirozené a autentické. Postavy jsou sympatické a vyprávění je hezky plynulé. Takový pohodový snímek na hezké odpoledne. - "What are we doing to these kids? They've been running their whole lives like criminals, and they didn't do anything." ()
10/10 Prekvapeni od Sidneyho - no, pravda necekal jsem od nej spatny film, ze? Rodina fungujici na uteku od minulosti jako samostatna jednotka "proti vsem" a jeji vazby na okolni svet. Neokoukani predstavitele, poradny scenar - na to jsme ostatne u Sidneyho zvykli a poradna davka emoci udelala dalsi zarez na jeho ceste za oscarem za celozivotni dilo. ()
Všechny šťastné rodiny jsou si podobné, každá nešťastná rodina je nešťastná po svém. Tolstoj tak sice otevírá Annu Kareninu, ale Lumetův snímek nejslavnější úvodní věta světové beletrie vystihuje o chlup přesněji. Nepamatuji tak mnohavrstevnaté drama, které by bylo obdobně emotivní a přitom prosto velkých gest. Řekne se toho hodně, ale nejsilněji působí nevyřčené. Což funguje díky kompletnímu ansámblu; jakkoli nepopiratelně v čele s výkony ústředního tria Phoenix-Hirsch-Lahtiová. ()
Film z té divácky vděčné kategorie rodiče nám v ´dobré víře´ zkurvili život, ale rodina je rodina ( Captain Fantastic, Mosquito Coast). A myslím, že Lumet to trefil s přehledem nejlépe. Taky za pomoci civilních herců a scénáře, kde postavy (rodičů) nejsou vyloženě na pěst ale plus minus chápeme proč dělají co dělají. A závěr je dokonce příjemně emotivní. ()
Reklama