Režie:
Sidney LumetKamera:
Michel KelberHudba:
Maurice LerouxHrají:
Raf Vallone, Jean Sorel, Maureen Stapleton, Carol Lawrence, Raymond Pellegrin, Morris Carnovsky, Harvey Lembeck, Mickey Knox, Vincent Gardenia (více)Obsahy(1)
Eddie Carbone je takový „malý velký“ kápo v brooklynských docích. Coby předák party vykládající nákladní lodě se totiž těší zaslouženému respektu svého okolí a jako bývalý italský občan navíc tajně pomáhá uprchlíkům připlouvajícím nelegálně do Ameriky začít nový život. Právě mezi těmito „Čerňáky“ jednou objeví manželčiny sicilské bratrance Marca a Rodolpha. Eddiho malý byt, v němž bydlí ještě s mladičkou neteří Catherine, již se ženou Beatrice s příkladnou péčí vychovali, je tak náhle přeplněný lidmi. Když se Catherine do Rodolpha zamiluje, Eddiho chování se dramaticky mění. (dopitak)
(více)Recenze (4)
Nudna a plana drama z Bruklynu - teda o noic tam vlastne nejde, len ze on pomaha krimigrantom zacat novy zivot v USA, j eho byte sa to ludmi len hemzi - najlepsi cas na konflikty, slaby namet na film, dialogy su len vatovo plane plky . 50 % ()
Tvůrci patrně chtěli podtrhnout nefunkčnost Ediiho manželství, tak mu obsadili za manželku (sice o devět let mladší herečku) ženskou, co vypadá spíš jako jako matka. Na mě možná až příliš komorní drama, ovšem s hlubokým rozborem citových vazeb. Čekal jsem ale (a tady budu prozrazovat část děje), že Eddie má ve svém úsudku pravdu, což na konec vyjde najevo. Nečekal bych, že drama z Brooklynu natočí Francie v koprodukci s Itálií. ()
Takhle si představuji strhující drama, které jde až dřeň. V podstatě komorní film, odehrávající se po většinu času jen v jedné místnosti malého newyorského bytu, vznikl také podle divadelní hry, a přitom je v něm rozehráno tolik emocí, napětí a dramatických situací, kolik by člověk na takovém prostoru nečekal. Režisérem je totiž Sidney Lumet, který mistr komorního dramatu - vzpomeňte si na jeho 12 rozhněvaných mužů, kteří také z jedné místnosti nevyjdou a napětí se tam dá přitom krájet. Geniální studie chorobné lidské žárlivosti a bezmoci vůči lásce dvou mladých lidí, která vede do záhuby. Celý dojem umocňuje parádní český dabing z 60. let s Vítězslavem Vejražkou v hlavní roli Eddieho. ()
Děj se odehrává v Americe. Bezdětný manželský pár italských přistěhovalců vychovává dospívající neteř, muž pracuje v přístavu a pomáhá uprchlíkům z Evropy. Jednou jsou mezi uprchlíky dva manželčini příbuzní. Oba bydlí společně s manželi a mladou dívkou v malém bytě. Jeden z nich se do neteře zamiluje, což se ale jejímu strýci vůbec nezamlouvá. Na první pohled fádní děj po trochu nezáživné první polovině graduje do skvělého finále. Muž si uvědomuje, že jediným způsobem, jak zabránit sňatku své neteře s uprchlíkem, který dle jeho názoru touží po svatbě jen kvůli získání občanství, je anonymní udání obou uprchlíků. To by ale odnesl i druhý z nich, který většinu vydělaných peněz posílá domů, aby jeho děti vůbec měly co jíst (zatímco jeho kolega působí dojmem frajírka, který si přijel do Ameriky hlavně užít života). Muž tuto možnost napřed jednoznačně zamítá. Ale rostoucí vztek a bezmoc nad vzájemnou láskou mladých lidí ho nakonec dožene k udání. Tím ale děj nekončí... Pohled z mostu je typem filmu, který se rozjíždí pomalu, ale když mu dáte šanci, bude se vám líbit. Děje je relativně málo, důležité je pochopit duševní pohnutky hlavní postavy. Muž nevědomky miluje svoji neteř a žárlí na každého chlapce, který se k ní přiblíží. Ke své ženě naopak žádnou vášeň necítí (i když se k ní chová velmi slušně). Je to správný a čestný chlap, ale beznadějná láska z něho nakonec dělá udavače. Možná je to divné, ale já ho ani přesto neodsuzuji, a svým způsobem je mi ho líto... ()
Reklama